Справа № 686/8001/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8001/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

30 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 позивач - ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міскрайонного суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій.

Постановою Хмельницького міскрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що з 02.02.2011 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" із розрахунку 90% заробітної плати державного службовця.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 5.10.2016 року в адміністративній справі № 686/17241/16-а встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, із листопада 2008 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу", розраховану, виходячи із 90% заробітної плати, з якої сплачено страхові внески.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 року в адміністративній справі № 686/9724/14-а було присуджено зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому здійснити нарахування пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу" із розрахунку 90% суми заробітної плати з якої нараховується пенсія, з 19.11.2013 року, включивши до неї суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення до відпусток. В постанові йшлося про перерахунок пенсії на підставі довідки № 02-13-647 від 14.05.2014 року.

В період з 19.11.2014 року по 22.08.2016 року зазначена постанова виконувалася належним чином, що сторони визнають.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2016 року в адміністративній справі №686/17241/16-а було зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 22.08.2016 року відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", статті 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% місячного заробітку, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, відповідно до довідки виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 02-13-1326 від 17.08.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

28.12.2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з заявою про здійснення їй перерахунку пенсії на виконання вище зазначених постанов суду.

Однак, листом управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому від 11.01.2017 року за вих. № 1030/О-12, позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 року в зв'язку з тим, що присуджене у даних постановах є взаємовиключним.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про державну службу", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 Закону "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 2 ст. 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодних доказів повного виконання обидвох вище зазначених постанов суду, а в письмових запереченнях не обґрунтовано, яким саме підзаконним нормативно-правовим актом керувався відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2016 року в адміністративній справі №686/17241/16-а, яку формулу обрахунку було використано, які саме складові було включено до заробітної плати позивача під час перерахунку.

Разом з тим колегія суддів критично оцінює доводи відповідача про взаємовиключність ухвалених на користь позивача судових рішень, оскільки кожне з них набрало законної сили і є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.