Справа № 2-а-2926/10
Суддя: Погасій О. Ф.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Московський районний суд м.Харкова
02 квітня 2010 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Погасій О.Ф. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд визнати дії відповідача незаконними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням пенсії за віком та нарахувати (та виплатити) їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 року.
В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що вона як дитина війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішень Коституційного суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року має право отримувати легката соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте відповідач не виконує вимог Закон;, чим порушує її права та законні інтереси. Протягом 2008-2009 років їй вказана надбавка не нараховувала:ь та не виплачувалась.
Відповідач управління Пенсійного Фонду у Московському районі м. Харкова надав заперечення в якому зазначив, що в 2008 та 2009 році відповідно до змін внесених до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» позивачці виплачувалась надбавка в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. В задоволенні позову просить відмовити.
Сторони подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.
У звязку із зазначеним справу, відповідно до вимог ч.10 ст.З та ч.З ст.122 КАС України, розглянуто в порядку письмового провадження.
З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.
Позивач має статус «Дитина війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням №
Суд вважає, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімальної пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно віком відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення та законодавством України не встановленого іншого, крім передбаченого цією статтею мінімального розміру пенсії за віком.
Доводи відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, та законодавством України не визначено з якого мінімального розміру пенсії за віком повинно нараховуватись 30% надбавка дітям війни та згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій „дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян - є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.
Суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.
Так, у справі „Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Суди не повинні приймати до увага обставини, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону , що був прийнятий раніше. І тому до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.
Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України № 107-УІ „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України № 2195- VI викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України .Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отриманню підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.
Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік № 107-УІ від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України № 2195-ІУ. Стаття 58 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в наступних розмірах: травень - (481 грн. х 30%) : 31 х 10 = 144,3 : 31 х 10 = 46,55 грн.; червень 481 грн. х 30% = 144,3 грн.; липень - вересень - (482 грн. х 30%) х 3 міс. = 144,6 х 3 = 433,80 грн.; жовтень - грудень - (498 грн. х 30%) х З міс. = 149,4 х 3 = 448,2 грн. а всього з травня по 31 грудня 2008 року позивачеві необхідно було нарахувати та виплатити - 1072,85 грн.

Згідно поданої відповідачем довідки про розмір виплаченого підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачувалось підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни, а саме: з 01 січня 2008 року - 47 грн., з 22 травня 2008 року -

48.10 грн., з 01 липня 2008 року - 48. 20 грн., з 01 жовтня 2008 року - 49.80 грн. Таким чином в травні 2008

року позивачеві виплачена надбавка в сумі більшій ніж належні 46 грн. 55 коп. Різниця між виплаченою та належною до виплати 30 % надбавкою дітям війни складає: в червні 2008 року 144.3 грн - 48.10 грн = 96 грн 20 коп., за липень - вересень 2008 року 144.6 грн., - 48.20 грн., = 96 40 грн X 3 міс. = 289 грн 20 коп., за жовтень грудень 2008 року 149. 4 грн., - 49.8 грн. + 99. 6Х 3 міс. + 288 грн. 80 коп. А всього з червня по 31 грудня 2008 року до виплати позивачеві підлягає - 684 грн. 20 коп., зазначену суму потрібно зобовязати

управління Пенсійного фонду у Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити позивачеві.

Таким чином, суд вважає, що відповідач починаючи з 22 травня 2008 року неправомірно застосовує п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, якою встановлено, що „дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань ) до пенсії виплачується підвищення у розмірах: з 22 травня - 48,1 грн., з 1 липня - 48,2 грн., з 1 жовтня - 49,8 грн., бо ці положення протирічать Закону України „Про соціальний захист дітей війни та рішенню Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного Суду України не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду.

За період з 01 січня 2009 року по 31 листопада 2009 року позивачеві підлягає до виплати: Згідно до вимог ст. 54 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік № 835-УІ від 26.12.2008 року встановлено, що в у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних та демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудня 2008 року, тобто цей розмір складає 498 грн.

Таким чином за час розрахунку за січень - листопад 2009 року необхідно застосовувати вищезазначений розмір.

Відповідно розрахунок підвищення пенсії позивачеві як дитині війни з урахуванням виплаченої допомоги за даний період згідно ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни в розмірі 10 % буде складати 498 грн., х 20% х 10 міс. = 996 грн.

Суд не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Крім того, Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення щодо призначення, донарахування пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 закону покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог позивача про зобовязання відповідача в подальшому нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, так як суд не може встановлювати обовязки особи чи органу на майбутнє .

Суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 46

Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , сума пенсії, не одержана

своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження

будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є

суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові

витрати з відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються

йому відповідно до задоволених вимог. Таким чином, на користь позивача суд стягує судові витрати у сумі

1 грн., 70 коп. які сплачено позивачем при зверненні до суду.

На основі ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст. 6, 11, 14, 17, 70,71,86,122,159,-163 КАС України , - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова щодо

нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року

та за період з 01.01.2009 року по 31.11.2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком -

неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити

перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни »за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за

період з 01.01.2009 року по 31.11.2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком .

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 1 грн. 70 коп. за сплачений судовий збір

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного

адміністративному суду через Московський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження

протягом десяти днів з дня її проголошення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,або

в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя О.Ф. Погасій