Справа № 812/1129/17
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1129/17

Колегія суддів Луганського окружного адміністративного суду у складі: головуючий суддя - Кисельова Є.О., суддя - Борзаниця С.В., суддя - Чиркін С.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі -позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобов'язання вчинити певні дії, в якому, в обґрунтування своїх позовних вимог, зазначила наступне.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року по справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років, адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22.05.2008 по 31.12.2011. На виконання вказаної постанови, Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, але повідомленням від 21.02.2017 виконавчий лист повернуто без виконання у зв'язку з тим, що у виконавчому листі не зазначено дати видачі виконавчого листа.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 задоволено заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до виконавчого листа, якою внесено виправлення до виконавчого листа, зазначено дату видачі виконавчого листа «07» вересня 2016 року.

15.05.2017 ОСОБА_1 повторно подала заяву про примусове виконання рішення, до якої додано копію постанови Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 та копію ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2017.

22.06.2017 отримано повідомлення відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 01.06.2017 № 5404167/20.1/12, яке вмотивоване тим, що подано незавірені судом копії судових рішень.

05.07.2017 ОСОБА_1 подано відповідачу заяву про примусове виконання рішення разом із копіями судових рішень, завірених судом.

28.07.2017 отримано повідомлення відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 17.07.2017.

Вважає, що повідомлення про повернення виконавчого документа від 17.07.2017 винесено в порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» на першій сторінці виконавчого листа по адміністративній справі № 2а-27752/09/1270 міститься інформація про найменування органу, що видав виконавчий лист; відповідно до ч.3 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ підписано уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів.

Таким чином, вважає, що виконавчий лист видано Луганським окружним адміністративним судом відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим просить:

-визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду зави ОСОБА_1 від 05.07.2017 про відкриття виконавчого провадження;

-визнати протиправним та скасувати повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 про повернення виконавчого листа від 31.03.2015 № 2а-27752/09/1270 про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22.05.2008 по 31.12.2011;

-зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31.03.2015 №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22.05.2008 по 31.12.2011.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У адміністративному позові позивач просила справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача в судове засіданні не прибув, через відділ діловодства та звернення громадян подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, а також письмові заперечення проти задоволення адміністративного позову, які були долучені до матеріалів справи (а.с.43-45).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути заяву у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. (частина 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року по справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років, адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22.05.2008 по 31.12.2011. На виконання вказаної постанови, Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

05.07.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років (а.с.21).

28.07.2017 позивачем отримано повідомлення відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 17.07.2017, у зв'язку з тим, що у виконавчому документі не зазначено ім'я та по батькові посадової особи, яка його видала (а.с.29-30).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до частини другої указаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, можливо дійти висновку, що видача виконавчого листа відноситься до виключних повноважень суду - органу, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення адміністративних справ у встановленому законом процесуальному порядку.

Зі змісту виконавчого листа № 2а-277528/09/1270 вбачається, що виконавчий лист видано Луганським окружним адміністративним судом. Зазначений виконавчий лист підписано суддею - Чернявською Т.І. та помічником судді: (секретарем) - Літвіновою К.В., підписи яких скріплені печаткою суду із зображенням Державного Герба України (а.с.7).

Відсутність прізвища, ім'я, по батькові та посади посадової особи, яка видала виконавчий лист обумовлена тим, що виконавчий лист видається судом - державним органом. При цьому, слід наголосити, що суддя та помічник судді (секретар) є особами, які уповноважені на підписання виконавчого листа, однак вони не є посадовими особами, що видають виконавчий лист.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 задоволено заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до виконавчого листа, якою внесено виправлено до виконавчого листа, зазначено дату видачі виконавчого листа «07» вересня 2016 року (а.с.17-20).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виконавчий лист №2а-277528/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, повністю відповідає вимогам, встановленим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист порушеного права може бути здійснений шляхом скасування спірного рішення.

Таким чином, враховуючи, що у виданому Луганським окружним адміністративним судом виконавчому листі по даній справі зазначено повне найменування органу, який його видав - Луганський окружний адміністративний суд, а також передбачені частиною третьою статті 4 Закону "Про виконавче провадження" прізвища та ініціали осіб, які його підписали, суд приходить до висновку, що державний виконавець протиправно повернув виконавчий документ - виконавчий лист по адміністративній справі № 2а-27752/09/1270, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 про повернення виконавчого листа від 31.03.2015 № 2а-27752/09/1270 про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 22.05.2008 по 31.12.2011 слід задовольнити.

Також обґрунтованою є вимога позивача про зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31.03.2015 №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 22.05.2008 по 31.12.2011, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям «необхідності» мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки у ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а також встановлено відповідність виконавчого листа вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 22.05.2008 по 31.12.2011. Таким чином, позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.07.2017 про відкриття виконавчого провадження, суд не знаходить підстав для задоволення, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося судом раніше, 05.07.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років (а.с.21).

28.07.2017 позивачем отримано повідомлення відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 17.07.2017 (а.с.29-30).

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

З аналізу наведеної норми слідує, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 26 цього Закону.

Судом встановлено, що доказів вручення відповідачу заяви від 05.07.2017 про примусове виконання рішення у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років, ані позивачем, ані відповідачем суду не надано. У зв'язу з чим відсутні докази на підтвердження позиції позивача щодо порушення строків про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу заяви від 05.07.2017 про примусове виконання рішення, відтак у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо порушення строків розгляду зави ОСОБА_1 від 05.07.2017 про відкриття виконавчого провадження слід відмовити.

Згідно частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень та адміністративний позов задоволений частково, суд, вирішуючи питання про стягнення судового збору, дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, у розмірі 640 (шістсот сорока) гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 про повернення виконавчого листа від 31.03.2015 № 2а-27752/09/1270 про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 22.05.2008 по 31.12.2011.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31.03.2015 №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 22.05.2008 по 31.12.2011.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у сумі 640 (шістсот сорока) гривень 00 копійок на користь на користь ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийнятття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає.

Головуючий суддя Є.О. Кисельова
Суддя Суддя С.М. Чиркін С.В. Борзаниця