Справа № 813/2720/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року справа № 813/2720/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" про визнання протиправною відмови та зобов'язання до вчинення дій, -

В становив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі - відповідач 2, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк»), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати протиправною відмову включити кредиторську заборгованість перед ОСОБА_1 на суму 23944 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок чотири) гривні 54 копійки до реєстру вимог кредиторів та зобов'язати включити 23944 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок чотири) гривні 54 копійки до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" у 4-ту чергу задоволення вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 2 безпідставно не включено вимоги ОСОБА_1 на суму 23944, 54 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (ПАТ «Платинум Банк»), оскільки вказаний розмір заборгованості ПАТ «Платинум Банк» перед позивачем підтверджується копією Свідоцтва про спадщину та заявою про визнання позивача кредитором. Окрім того, позивач зазначив, що звернувся до ПАТ «Платинум Банк» із заявою про визнання його кредитором своєчасно, а саме 09.03.2017, тому доводи відповідача про те, що боргові зобов'язання не можуть бути включені до Реєстру вимог кредиторів, у зв'язку з пропуском визначеного законодавством строку для подачі кредиторської вимоги та вважаються погашеними повністю є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, тому просить суд зобов'язати відповідача 2 включити суму 23944, 54 грн до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" у 4-ту чергу задоволення вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та розглядати справу за його відсутності. Свої заперечення обґрунтовує тим, що повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на Уповноважену особу Фонду. Крім того, відповідач 1 зазначив, що в нього відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Таким чином, відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду інформації позивача включено до Переліку для здійснення виплат, який затверджений виконавчою дирекцією Фонду гарантування, на ту суму, яка була визначена Уповноваженою особою Фонду. Отже, Уповноваженою особою було визначено позивачу суму для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування у розмірі 200 000,00 грн., яку затверджено Фондом гарантування, та отримано позивачем 01.03.2017 у ПАТ «ПРАВЕКСБАНК». Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та розглядати справу за його відсутності. Заперечення мотивує тим, що позивачем подано кредиторську вимогу 12 квітня 2017 року, тобто після спливу 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк». Отже, кошти ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_1) у розмірі 23 944, 54 гривень, що перевищують граничну суму відшкодування за вкладами відповідно до вимог Закону, не були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, у зв'язку з пропуском позивачем 30-ти денного строку, передбаченого ст. 45 Закону, на заявлення кредиторської вимоги, та вважаються погашеними відповідно до п. 1 ст. 49 Закону.

Заслухавши доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Щодо підсудності даної адміністративної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України у Постанові від 31 травня 2017 року у справі № 825/532/16 дійшла висновку, що позови, подані проти ліквідатора, вважаються позовами, поданими проти НБУ, отже, у контексті пункту 7 частини першої статті 3 КАС з урахуванням положень частини шостої статті 92 Закону № 2121-III призначений НБУ ліквідатор є суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції на виконання делегованих повноважень. Верховний суд України зазначив, що спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державного регулювання діяльності банків та здійснення банківського нагляду НБУ.

Отже, з вище викладеного слідує, що дану адміністративну справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державного регулювання діяльності банків та здійснення банківського нагляду НБУ.

Як встановлено судом, 10 січня 2017 року Національним банком України прийняте рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних».

11 січня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк», та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 по 10.02.2017 включно.

11 січня 2017 року на виконання вимог статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом здійснено опублікування оголошення в газеті "Голос України" № 39 (6544) від 01.03.2017. У даному оголошенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті "Голос України" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку.

23 лютого 2017 року рішенням Правління Національного банку України № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на дату початку процедури ліквідації банку ПАТ «Платинум Банк» загальний розмір вкладів ОСОБА_1 разом з відсотками становив 209370, 59 грн.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, сума 200000 гривень була включена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до реєстру відшкодування вкладникам коштів за його вкладом та виплачена ОСОБА_1 через ПАТ КБ «Правекс-Банк» у березні 2017 року.

07 березня 2017 року на адресу ПАТ «Платинум Банк» скеровано запит № 601/01-14, в якому Третя Львівська державна нотаріальна контора просить повідомити про наявність грошових вкладів у всіх відділеннях банку, які належать ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та наявність заповідальних розпоряджень на ці рахунки, а також наявність індивідуального сейфу. Окрім того, у вказаному запиті зазначено, що вказані дані необхідні для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3.

07 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Платинум Банк» із заявою про визнання її кредитором ПАТ «Платинум Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», та за всіма іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів, яку зареєстровано у відділенні № 3 ПАТ «Платинум Банк» 09 березня 2017 року за вхідним № 20.03.32/П-38-ЛВ-3-РК.

13 березня 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" надала відповідь на запит від 07.03.2017 № 601/01-14, в якій зазначила, що в ПАТ "Платинум Банк" на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: АДРЕСА_1, відкрито:

- вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 30 000 (Тридцять тисяч) гривень 00 копійок;

- вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 20 000 (Двадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_5, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 20 000 (Двадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_6, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 50 000 (П'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок;

- вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_7, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 100 000 (Сто тисяч) гривень 00 копійок;

- поточний рахунок № НОМЕР_8, залишок на якому станом на 13.03.2017 становить 10 (Десять ) гривень 00 копійок.

Також зазначено, що заповідальні розпорядження на випадок смерті у вищевказаної громадянки відсутні.

10 квітня 2017 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 2-161.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ПАТ «Платинум банк» станом на 13.03.2017 року:

- на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_3 залишок - 30 000, 00 гривень;

- на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_4 залишок - 20 000, 00 гривень;

- на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_5 залишок - 20 000, 00 гривень;

- на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_6 залишок - 50 000, 00 гривень;

- на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_7 залишок - 100 000, 00 гривень;

- на поточному рахунку № НОМЕР_8 залишок 10,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи у травні 2017 року ОСОБА_1 отримала грошові кошти у межах гарантованої суми гарантування вкладів у розмірі 200000 гривень через АТ «ТАСКОМБАНК».

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" із заявою, в якій зазначила, що є спадкоємцем грошових коштів ОСОБА_3 та просила включити дані кошти до кредиторської заборгованості ПАТ "Платинум Банк" перед позивачем.

01 червня 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" скерувала на адресу ОСОБА_1 Довідку про включення до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк", відповідно до якої до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк", затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 квітня 2017 року № 1730, за вимогою ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2) акцептовано:

- суму у розмірі 9 370, 14 грн. включено до 4 черги відповідно до статті 52 Закону;

- суму у розмірі 0,45 грн. включено до 7 черги відповідно до статті 52 Закону.

Окрім того, у вказаній довідці зазначено, що кошти, що містились на рахунках ОСОБА_3, та сума яких перевищує граничну суму відшкодування за вкладами (сума перевищення складає 23944, 54 гривень), відповідно до п. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредитори банку мали право протягом 30 (тридцяти) днів з дня опублікування відомостей - про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, заявити Фонду про свої вимоги до Банку. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними. Таким чином, в зв'язку з тим, що вимога ОСОБА_1 надійшла після терміну, визначеного для подання вимог кредиторами Банку, вимога вважається погашеною.

Не погодившись із правовою позицією Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Спеціальним законом у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України та повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За визначенням частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно зі частинами другою, п'ятою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до частин першої-четвертої, восьмої статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Отже, за такого правового врегулювання вбачається, що порушення кредитором установленого законодавством 30-ти денного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Так, відомості про початок процедури ліквідації ПАТ "Платинум Банк" були опубліковані в газеті "Голос України" № 39 (6544) від 01.03.2017. У даному оголошенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті "Голос України" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку.

Отже, граничний строк подання вимог кредиторів до уповноваженої особи - 31 березня 2017 року.

Встановлені обставини дають підставу для твердження, що відповідачем 2 на виконання вимог статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" дотримано порядок здійснення оповіщення кредиторів про ліквідацію ПАТ "Платинум Банк", а саме: вчасно оприлюднено інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

У письмових запереченнях відповідач 2 стверджує про те, що позивач звернувся з кредиторською вимогою 12 квітня 2017 року, однак зазначена обставина спростовується наступним.

Як встановлено судом, 07 березня 2017 року ОСОБА_1 направила кредиторську вимогу на ім'я уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнку Ю.П., у якій просила визнати її кредитором ПАТ «Платинум Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», та за всіма іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів.

Зрештою, суд звертає увагу, що заява про визнання ОСОБА_1 кредитором зареєстрована у відділенні № 3 ПАТ «Платинум Банк» 09 березня 2017 року за вхідним № 20.03.32/П-38-ЛВ-3-РК, тобто в межах 30-енного строку.

Окрім того, на адресу відповідача 2 було скеровано 07 березня 2017 року запит № 601/01-14, в якому зазначено, що дані вказані у запиті необхідні для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 та просила надати інформацію щодо наявності грошових вкладів у всіх відділеннях ПАТ «Платинум Банк» .

У заяві від 12 квітня 2017 року позивач повідомив відповідача 2, що він є спадкоємцем грошових коштів та надав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.04.2017.

З огляду на викладене, суд не може прийняти до уваги доводи відповідача 2 про те, що позивач пропустив 30-енний строк, оскілки заява про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Платинум Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», та за всіма іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів зареєстрована 09 березня 2017 року за вхідним № 20.03.32/П-38-ЛВ-3-РК, тобто в межах 30-енного строку.

Враховуючи факт отримання позивачем спадщини від матері ОСОБА_3, яка мала відкритті рахунки у ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_1 є спадкоємцем усіх грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ПАТ «Платинум банк».

З огляду на викладене, відповідач всупереч заяви від 09.03.2017 про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ «Платинум Банк» не включив ОСОБА_1 в реєстр акцептованих кредиторів банку на суму, що перевищує граничну суму відшкодування за вкладами, а саме на суму 23944,54 гривень, що належить позивачу відповідно до Свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем у межах встановленого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 30-ти денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії заявив про свої вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк".

Окрім того, відповідачем не надано суду доказів про неможливість включення ОСОБА_1 в реєстр акцептованих кредиторів банку на суму, що перевищує граничну суму відшкодування за вкладами, а саме на суму 23944,54 гривень.

Встановлені обставини свідчать про протиправну відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" та ігнорування останнім положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Судом встановлено, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 за договорами перевищують виплачені Фондом 200000,00 грн.

Отже, вимоги ОСОБА_1 як вкладника - фізичної особи належать до 4 черги задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду протиправно не включено частину кредиторських вимог ОСОБА_1 за успадкованими грошовими коштами в сумі 23944, 54 грн до четвертої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", щодо не включення частини кредиторських вимог ОСОБА_1 в сумі 23944, 54 до четвертої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів.

Враховуючи, що відповідачем протиправно не включено частину кредиторських вимог ОСОБА_1 до четвертої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача, як спадкоємця ОСОБА_3, є зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" включити до четвертої черги задоволення вимог кредиторів у Реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Платинум Банк" частину кредиторських вимог ОСОБА_3 (спадкоємця ОСОБА_1) в сумі 23944, 54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність спірного рішення.

Натомість позивачем надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову та включити кредиторську заборгованість перед ОСОБА_1 на суму 23944 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок чотири) гривні 54 копійки до реєстру вимог кредиторів та зобов'язати включити 23944 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок чотири) гривні 54 копійки до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" у 4-ту чергу задоволення вимог.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок його бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.09.2017.

Суддя Р.М. Брильовський