Справа № 802/958/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2017 р. Справа № 802/958/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом: приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" до: Відділу державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації; треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації; треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що він є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Клембівської сільської ради, Ямпільського району Вінницької області, відповідно до укладеного договору оренди землі у 2010 році з власником земельної ділянки ОСОБА_3 строком на 20 років. В порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2.

В подальшому, позивачу стало відомо, що між власником спірної земельної ділянки та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладений договір оренди на цю ж земельну ділянку та, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведено його державну реєстрацію. Позивач вважає рішення протиправним, оскільки прийнято під час діючого правочину, укладеного між позивачем та ОСОБА_3

В зв'язку з вищенаведеним, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№18393 від 29.08.17 р.). Одночасно зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо в матеріалах справи знаходить заява про розгляд справи за його відсутності за вх. №14325. Позиція відповідача щодо позовних вимог зводиться до того, що відділ державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації не є належним відповідачем, відтак суд має допустити заміну останнього.

Представник відповідача вважає, що постановою Кабунету Міністрів України №17 від 21.01.2015 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" визначено, що правонаступником Державної реєстраційної служби є Міністерство юстиції України, який має бути і відповідачем у даному спорі.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання також не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Так, відповідно до матеріалів справи адміністративний позов з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі були доставлені на адресу третьої особи ОСОБА_1 та вручені 21.06.2017, на адресу третьої особи ОСОБА_2 - 22.06.2017.

Ухвала про зупинення провадження у справі із викликом до суду на 16.08.2017 була доставлена на адресу третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та вручена відповідно - 14.07.2017, 13.07.2017.

За наведених обставин, враховуючи заяву представника позивача та належне повідомлення інших осіб, що беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11 серпня 2010 року між ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» та ОСОБА_3 укладено договір оренди №Х000000343 земельної ділянки, загальною площею 1,9581га за кадастровим НОМЕР_1, розташованої на території Клембівської сільської ради Ямпільського району .

Вказаний договір №Х000000343 було зареєстровано у відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.12.10 за №47.

В подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.05.15 року право власності на земельну ділянку за кадастровим НОМЕР_1 перейшло до ОСОБА_2.

Згідно інформації із Державного земельного кадастру позивачу стало відомо, що Реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області проведено реєстрацію права оренди між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку та зареєстровано згідно рішення від 31.12.2015 №27726293, номер запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 12872743.

Позивач вважає таке рішення протиправним та просить суд його скасувати.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельну ділянку, укладення договору оренди землі та його реєстрація на час прийняття реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області оскаржуваного рішення регулювалися Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про оренду землі" (далі - Закон №161-XIV), Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Закон №1952-IV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), Законом України "Про Державний земельний кадастр" (далі - Закон №3613-17), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року. (далі- Порядок №703).

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

За приписами частини третьої статті 10 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, передбачених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

У пункті 3 частини третьої цієї ж норми зазначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Як видно з аналізу наведених норм, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Статтею 18 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону №1952-IV.

Відповідно до статті 24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як слідує з матеріалів справи, що 11.08.10 між ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» та ОСОБА_3 укладено договір оренди №Х000000343 земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1, який було зареєстровано у відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 07.12.10 за №47.

Дана реєстрація підтверджується і витягом з Книги записів реєстрації державних Актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 4АА014250 (розділ 4 Записи державної реєстрації договорів оренди землі Том №3) по Клембівській сільській раді, що направлений 23.08.2017 на вимогу суду ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно п. 40 договору зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Однак, до закінчення терміну дії вищезазначеного договору оренди, Реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області прийнято рішення від 31.12.2015 р., індексний номер 27726293 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району, яке виникло на підставі договору оренди укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 від 25.11.2015р.

При цьому, в матеріалах реєстраційної справи про державну реєстрацію речових прав на спірну земельну ділянку відсутні докази щодо направлення державним реєстратором запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01 січня 2013 року.

Враховуючи наведене та процитовані вище норми, суд приходить висновку, що реєстраційна служба Ямпільського районного управління юстиції, в порушення вимог чинного законодавства, при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним 25.11.2015р. між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 належним чином не перевірила, чи вже зареєстровані права оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснила повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 29.09.2015 р.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що реєстрація права оренди земельної ділянки за договором оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області проведена без дотримання вимог чинного законодавства, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача, як правомірного орендаря землі.

Щодо позиції відділу державної реєстраційної служби Ямпільської РДА про неналежність його як відповідача у даному спорі, то суд зазначає наступне.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що відповідно до статті 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.

При визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

У відповідності до п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 №17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" постановлено, - ліквідувати Державну реєстраційну службу, а також Державну виконавчу службу та покласти на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Установити, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

26.11.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон №834-VIII) (набрав чинності з 01.01.2016 року), яким змінено систему органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про що внесено відповідні зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон №1952-IV).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону №1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

Водночас, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №834-VIII встановлено, що органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не пізніше 30.04.2016 року.

З аналізу наведених норм вбачається, що після 30.04.2016 року, територіальні органи Міністерства юстиції України, припинили здійснення повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а суб'єктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначено виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти.

За наведених обставин, суд відхиляє клопотання відповідача про заміну його Міністерством юстиції України, оскільки належним відповідачем у справі має бути суб'єкт державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території якого розміщена спірна земельна ділянка, а саме Ямпільський район Вінницької області.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із статтею 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що рішення від 31.12.2015 року за №27726293 Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Клембівської сільської ради, Ямпільського району загальною площею 1,9581 га кадастровий НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.12.2015 року за №27726293 щодо державної реєстрації права оренди за суб"єктом ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки, що розташована на території Клембівської сільської ради, Ямпільського району, загальною площею 1,9581 га, кадастровий НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: