Справа № 753/3906/17
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3906/17
провадження № 2-а/753/242/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Даниленко В.В.

при секретарі - Пасько І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві нараховані кошти у розмірі 52 021,84 грн. Зобов'язати Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати», нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати недоотриманих сум пенсій.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсіонер, інвалід ІІІ групи, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві та отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2010 р. визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві щодо виплати пенсії не в повному обсязі протиправними та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії та державної у розмірах встановлених 50 % від мінімальної пенсії за віком та 6 мінімальних пенсій за віком. На виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2010 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві проведено перерахунок пенсії та нараховані суми пенсії. Загальний розмір недоотриманої пенсії складає 52 021,84 грн. За час тривалої невиплати коштів відбулось їх знецінення, яке тягне за собою відповідальність передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати». У грудні 2017 року він звернувся до відповідача щодо надання розрахунку розміру призначеної і фактично виплаченої пенсії, проте отримав необгурнтовану відповідь № 1052/14/Л-1721 від 19.01.2017 р. з вказаною сумою боргу у розмірі 52 021,84 грн. Щодо нарахування компенсації за втрату частини доходу у зв'язку з невиплатою нарахованої пенсії та її виплати, відповідач взагалі не надав відповіді. Вважає, що вищевказані дії відповідача є порушенням його прав передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Від Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надійшли письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що погашення заборгованості здійснюється казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 р. Так, виконавчий лист та постанова Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2а-2507/10 направлені для погашення заборгованості до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на Державну казначейську службу України покладено обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі й органи Пенсійного фонду України. Такий обов'язок органів Державної казначейської служби України є безумовним, отже органи Казначейства мають брати участь в адміністративному процесі як відповідачі. Оскільки існує певний механізм виконання рішень про стягнення коштів Державного бюджету та обов'язок погашення заборгованості за рішеннями суду покладено на органи Державної казначейської служби України, Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві не допустило в своїй діяльності протиправних дій.

У судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 27).

У судове засідання представник відповідача не з'явився, надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та просив у їх задоволені відмовити (а.с. 28).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 ст. 92 Конституції України встановлює, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсіонер, інвалід ІІІ групи, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві та отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2010 р. визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з 05 листопада 2009 року, з урахуванням раніше виплачених грошових коштів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 7-8).

На виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2010 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києві проведено перерахунок пенсії та нараховані суми пенсії. Загальний розмір недоотриманої пенсії складає 52 021,84 грн. (а.с. 9).

Так, виконавчий лист та постанова Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2а-2507/10 направлені для погашення заборгованості до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст.ст. 129 і 129-1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

При цьому, однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі по тексту - Закон) (що набрав чинності з 1 січня 2013 року) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з п. 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, інвентаризації та погашення заборгованості за такими судовими рішеннями врегульований постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» від 03.09.2014 № 440.

Так, п.п. 3, 4, 13, 15 і 20 цього Порядку передбачено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання за встановленою формою. Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі по тексту - Порядок № 845) під «безспірним списанням» розуміються операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктами 6 - 8 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку (п. 24 Порядку № 845).

Згідно з абз.1 п. 25 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 33 вказаного Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена п.п. 47 - 52 Порядку.

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством України відповідно до п. 47 Порядку № 845 на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Тобто, безспірне списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів здійснюється у разі неможливості здійснити таке списання відповідно до п. 24 Порядку № 845.

Відповідно до п. 48 Порядку № 845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Пунктом 49 Порядку №845 також закріплено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Суд встановив, що ДКС України були передані виконавчі документи по справі № 2а-2507/10 для проведення безспірного списання коштів на користь ОСОБА_2 з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

За приписами норми ч. 4 ст. 3 Закону №4901-VI, що кореспондується з ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Суд, також звертає увагу, що позовні вимоги пред'явлені до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, проте обов'язок погашення заборгованості за рішеннями суду покладено на органи Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 122, 158, 159, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: