Справа № 219/12110/16-а
Суддя: Павленко О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/37/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа відділ містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправними та скасування дій субєкта владних повноважень, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 міської ради щодо прийняття розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, та визнати протиправними і скасувати результати роботи тимчасових комісій, створених відповідно до розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, і викладених в Протоколах засідань від 28.09.2016 року та 30.09.2016 року. Зазначає, що на виконання вимог Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року, він звернувся до ОСОБА_2 міської ради із заявою та додатками для оформлення паспортів привязки на тимчасові споруди, було погоджено їх місце розташування, та за результатом розгляду заяв відповідачем був оформлений паспорт привязки № 09-47/93 від 30.08.2016 тимчасової споруди по просп. Щасливий, 11, м. Лиман, та паспорт привязки № 09-47/94 від 30.08.2016 групи тимчасових споруд по вул. Свободи, 5ц, м. Лиман. Позивачем був отриманий лист від відповідача № 02-10-348 від 7.10.2016, в якому повідомлено про те, що згідно розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 та № 296 від 29.09.2016 було створено тимчасові комісії з питань обстеження розміщення споруд. Даною комісією було встановлено, що фасади встановлених споруд по вул. Свободи та просп. Щасливий не відповідають виданим паспортам привязки, та згідно рішення Краснолиманської міської ради № 6/15-1401 від 17.05.2012 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Краснолиманської міської ради та договору особистого сервітуту» позивачем не подана заява щодо укладання договорів особистого строкового сервітуту, у звязку з чим комісією було прийнято рішення про вирішення питання щодо відповідності паспортам привязки зазначених ТС і зупинення їх подальшого встановлення. Так, розпорядженням міського голови № 290 від 27.09.2016 «Про створення тимчасової комісії з питань комплексного обстеження проспекту Щасливий та провулку Телеграфний у місті Лиман щодо законності розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності», а також розпорядженням міського голови № 296 від 29.09.2016 «Про створення тимчасової комісії з питань розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності» було створено зазначені тимчасові комісії з метою обстеження щодо законності розміщення ТС. За результатом роботи вказаних комісій було складено Протоколи їх засідань від 28.09.2016 та 30.09.2016, в яких комісіями було встановлено, що 1) при розміщенні ТС недотримані вимоги паспорту привязки; 2) ТС встановлені без укладання договорів особистого строкового сервітуту, у звязку з чим Комісії вирішили анулювати паспорти привязки ТС, які є підставою (дозволом) для встановлення ТС. Вважає, що наведені дії відповідача є протиправними, не відповідають чинному законодавству, створюють перешкоди законним очікуванням позивача та порушують принципи верховенства права, визначеності і остаточності рішення суб'єкта владних повноважень, а також грубо порушують його права. Вказує, що роботи з встановлення споруд були завершені лише 17.10.2016, про що він повідомив відповідача листом вх. 09-50/135 від 17.10.2016. Протоколи засідання комісії від 28.09.2016 та 30.09.2016, лист №02-10-348 від 7.10.16, були складені на момент виконання робіт з встановлення тимчасових споруд. Тобто, до завершення виконання робіт з встановлення тимчасових споруд, відповідач дійшов до хибного висновку, що фасади не відповідають вимогам паспорту привязки. Роботи по встановленню споруд були закінчені позивачем лише 17.10.2016, про що свідчить зареєстрована відповідачем заява вх. 09-50/135 від 17.10.2016, а тому вважає, що неможливо стверджувати про відповідність або невідповідність тимчасових споруд вимогам паспорту привязки під час встановлення споруд до завершення всіх будівельних робіт. Також, створення комісії з обстеження законності розміщення тимчасових споруд, а також результати її діяльності не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування» і Порядку. В спірних розпорядженнях міського голови не вказано повноваження цих комісій, не затверджено регламент роботи комісій, порядок їх діяльності, відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», а також вказано мету їх діяльності, яка грубо протирічить іншим нормативно - правовим актам, прийнятим відповідачем. Так, метою створених комісій є обстеження законності розміщення тимчасових споруд. Така мета не узгоджується з приписами норм Закону України «Про місцеве самоврядування» і Порядку, оскільки єдиною законною підставою для встановлення споруд є паспорт привязки, виданий відповідно до п.2.10 Порядку органом з питань містобудування та архітектури. Відповідно до п.2.12 Порядку паспорт прив'язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. Паспорти привязки № 09-47/93 та № 09-47/94 від були видані 30.08.2016 за підписом головного архітектора - начальником відділу містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3, та затверджені заступником міського голови ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4 Отже, позивач у законний спосіб отримав дозвіл на встановлення тимчасових споруд, наданий самим відповідачем, що безпосередньо спростовує доцільність мети створення комісії з перевірки законності встановлення споруд. Висновки відповідача про те, що тимчасові споруди було розміщено без укладання договору особистого строкового сервітуту, є протиправними, оскільки вимоги рішення Краснолиманської міської ради № 6/15-1401 від 17.05.2012 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території Краснолиманської міської ради та договору особистого сервітуту» щодо укладання договору особистого сервітуту суперечать вимогам Порядку, в якому не передбачено необхідності укладання таких договорів. Вважає, що розпорядження № 290 від 27.09.2016 та № 296 від 29.09.2016 про створення тимчасових комісій з питань обстеження розміщення тимчасових споруд, а також результати роботи цих комісій, викладені в Протоколах від 28.09.2016 та 30.09.2016, складені з численними порушеннями норм чинного законодавства, ґрунтуються на безпідставних та хибних припущеннях, а отже є протиправними і підлягають скасуванню судом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, 24.03.2017 року через канцелярію суду подав заяву, згідно якої уточнив свої позовні вимоги та просив розглянути позов лише в частині визнання протиправними та скасування розпоряджень міського голови ОСОБА_2 міської ради № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, а решту позовних вимог (визнання протиправними і скасування результати роботи тимчасових комісій, створених відповідно до розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, і викладених в Протоколах засідань від 28.09.2016 року та 30.09.2016 року) залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити на підставах, викладених у позові.

Представник відповідача - ОСОБА_2 міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі за наявності документів у справі, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Разом з тим, суду були надані заперечення на позовну заяву, згідно яких зазначено, що на 14 черговій сесії ОСОБА_2 міської ради 7 скликання виступили депутати ОСОБА_2 міської ради з питання щодо законності встановлення тимчасових споруд по провулку Щасливий та зазначили про необхідність створення комісії щодо тимчасових споруд. Відповідно до ст. 144 Конституції України та ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» міським головою прийнято рішення про необхідність створення тимчасової комісії з питань обстеження законності розміщення групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по вул. Свободи та проспекту Щасливий й провулку Телеграфний, що відображено в розпорядженнях міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року. Зауважує, що результатом роботи комісії було прийняті рішення не тільки відносно позивача. Таким чином, скасувавши результати роботи тимчасових комісій згідно протоколів, будуть скасовані рішення й відносно інших осіб, які не оскаржують результати роботи комісії. Щодо прийнятого рішення комісією про анулювання паспортів прив'язки, зазначає, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року рішення про анулювання паспорту прив'язки приймається відділом містобудування та архітектури. Так як в склад комісії входив відділ архітектури та містобудування а саме ОСОБА_3 - начальник відділу, головний архітектор та ОСОБА_6 головний спеціаліст відділу містобудування та архітектури, таким чином саме відділ містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення про анулювання паспортів привязки.

Представник третьої особи - відділу містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.76, 93, 107, 108).

Згідно ч.2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради із заявою про оформлення паспортів привязки на тимчасові споруди по проспекту Щасливий, 11 та на вулиці Свободи, 5ц у м. Лиман для ведення підприємницької діяльності.

30.08.2016 року відділом містобудування та архітектури ОСОБА_2 міської ради, за підписом головного архітектора ОСОБА_3, на імя замовника ОСОБА_1 були видані паспорти привязки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності за адресами: 1) проспект Щасливий (Терешкової) (біля будинку № 11) м. Лиман Донецької області, реєстраційний № 09-47/93 (а.с.6-10); 2) вулиця Сводоби м. Лиман Донецької області, реєстраційний 09-47/94 (а.с.11-15) з додатками до них (плани земельних ділянок для розміщення групи ТС, схеми розміщення ТС, плани ТС). Паспорти прив'язки дійсні до 30.08.2026 року.

Відповідно до п.п.1.3. п.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 (далі - Порядок № 244), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до п.п.1.10 п. 1 Порядку № 244 для розміщення групи ТС (але не більше п'яти) розробляється єдиний паспорт прив'язки ТС з прив'язкою кожної окремої ТС з відображенням благоустрою прилеглої території та інженерного забезпечення (на топографо-геодезичній основі М 1:500).

Згідно з п.п.2.1. п. 2 Порядку № 244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС, який видається з поданням пакету документів, зазначених у п.2.6 цього Порядку.

У відповідності до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об'єднання у кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законівУкраїни.

Нормами статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Як вбачається з виписки з протоколу № 15, на XIV черговій сесії ОСОБА_2 міської ради VІІ скликання 22.09.2016 року виступили депутати ОСОБА_2 міської ради з питання щодо законності встановлення тимчасових споруд по провулку Щасливий та зазначили про необхідність створення комісії щодо тимчасових споруд (а.с.41).

27.09.2016 року міським головою ОСОБА_2 міської ради Донецької області ОСОБА_7 було видано розпорядження № 290 про утворення та затвердження складу тимчасової комісії з питань комплексного обстеження проспекту Щасливий та провулку Телеграфний у місті Лиман щодо законності розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (а.с.19).

Також, 27.09.2016 року міським головою ОСОБА_2 міської ради Донецької області ОСОБА_7 було видано розпорядження № 296 про утворення та затвердження складу тимчасової комісії з питань розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Свободи у м. Лимані (а.с.17).

Пунктом 2.6 Порядку № 244 передбачено, що для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої наряду з іншими документами надає схему розміщення ТС, що затверджена додатком 1 Порядку. Додаток 1 Порядку містить форму схеми розміщення ТС із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування. Тобто, перш ніж оформлювати паспорт прив'язки, суб'єкт господарювання має отримати документи на землекористування, і лише після їх отримання він може звертатися за оформленням паспорта прив'язки.

Документи, що подаються для отримання паспорта прив'язки, мають містити дані щодо розміру земельних ділянок, які вносяться на підставі отриманих суб'єктом господарювання документів на право користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2.27 Порядку внесення таких даних без наявних документів на право землекористування тягне за собою анулювання паспорта прив'язки.

ОСОБА_2 міської ради Донецької області № 02-10-348 від 7.10.2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про те, що згідно доручення депутатів ОСОБА_2 міської ради та громадських організацій м. Лиман щодо законності розміщення тимчасових споруд на проспекті Щасливий та на вулиці Свободи у м. Лиман, розпорядженнями міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року створені тимчасові комісії з питань комплексного обстеження розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Комісією було встановлено, що ескізи фасадів, оформлені паспортами привязки ТС № 09-47/93, 09-47/94 від 30.08.2016 року не відповідають встановленим тимчасовим спорудам, оскільки ОСОБА_1 не подана заява до ОСОБА_2 міської ради щодо укладення договорів особистого строкового сервітуту (а.с.16).

Спеціальним законом, який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР.

За приписами частин 1-3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97 міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста. Міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Отже сільський, селищний, міський голова є окремим суб'єктом системи місцевого самоврядування, який одночасно у визначених законом випадках виконує функцію посадової особи і інших суб'єктів - відповідної ради або її виконавчого органу.

Повноваження міського голови визначені ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої, міський голова, окрім підписання рішень ради та її виконавчого комітету, наділений правом видавати розпорядження з питань віднесених до його власної компетенції. Право видавати такі розпорядження закріплено частині 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, приймаючи оскаржуване розпорядження, міський голова керувався нормами ст.ст. 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже воно прийняте на виконання компетенції міського голови.

Відповідно до пп.3, 4 п. «б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів.

Згідно ч.3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з положеннями частин 8,10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Враховуючи викладене, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дії ОСОБА_2 міської ради щодо прийняття розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, оскільки міський голова виконував свої повноваження, в тому числі і видавав розпорядження, які передбачені ч.4 ст. 42 Законом України «Про місцеве самоврядування».

Фактично, як встановлено в ході судового розгляду, позивач оспорює дії відповідних органів щодо анулювання паспортів привязки, що, зі слів позивача, порушило його права. Разом з тим, створення вказаних тимчасових комісії з питань розміщення спірних тимчасових споруд фактично не порушувало права позивача, оскільки вказаними розпорядженнями міського голови паспорти привязки позивача анульовані не були. Крім того, оспорюваними розпорядженнями № 290 та № 296 було вирішено створити тимчасові комісії з питань обстеження щодо законності розміщення тимчасових споруд для проведення підприємницької діяльності по пр. Щасливий, пров. Телеграфний та вул. Свободи в м. Лиман Донецької області, а не конкретно тимчасових споруд, які встановлені позивачем. Тому саме створення тимчасової комісії як таке не викликало порушень прав позивача. В свою чергу, в разі порушень прав позивача за результатами роботи цієї комісії, він не позбавлений права оспорювати результати роботи цієї комісії та процесуальні рішення, прийняті в рамках її роботи. Оспорювані розпорядження не містять зазначень, що діяльність комісії була направлена безпосередньо на перевірку тимчасових споруд, які встановлені саме позивачем.

Слід також зазначити, що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, за своєю правовою природою повноваження керівника щодо вчинення дій стосовно видання розпорядження, є дискреційним повноваженням.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в ході судового розгляду обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 2 КАС України. Відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ОСОБА_2 міської ради щодо прийняття розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, в силу норм ст. 94 КАС України підстав для стягнення в користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору відсутні.

Крім того, згідно заяви позивача він просив суд позовні вимоги в частині визнання протиправними і скасування результатів роботи тимчасових комісій, створених відповідно до розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, і викладених в Протоколах засідань від 28.09.2016 року та 30.09.2016 року, залишити без розгляду, а тому в цій частині суд задовольняє заяву позивача та залишає без розгляду адміністративний позов в цій частині.

Керуючись ст. 2, 6-12, 69, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255 КАС України, з урахуванням ст.ст. 12, 24, 42, 59 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР, Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, суд, -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ОСОБА_2 міської ради щодо прийняття розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, стягнення судового збору - відмовити.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними і скасування результатів роботи тимчасових комісій, створених відповідно до розпоряджень міського голови № 290 від 27.09.2016 року та № 296 від 29.09.2016 року, і викладених в Протоколах засідань від 28.09.2016 року та 30.09.2016 року залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення, а представниками відповідача та третьої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цієї постанови.

Суддя

О. . Павленко