Справа № 2-а-755/11
Суддя: Литовка М. І.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-755/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2011 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литовки М.І.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Шосткинської райдержадміністрації про стягнення разової допомоги на оздоровлення та визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи тим, що він має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи (Далі Закон № 796-12) йому передбачена щорічна виплата на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат як ліквідатору аварії 2-ї категорії.

Зазначає, що всупереч вимогам вказаного закону ці виплати здійснювались відповідачем в розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Далі Постанова КМУ № 836) та Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Далі - Постанова КМУ № 562).

В нарахуванні та виплаті щорічної допомоги, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідачем було відмовлено.

Таким чином вважає, що нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення проводилась відповідачем не у відповідності до чинного законодавства і просить зобовязати відповідача дорахувати та виплатити недораховану щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України № 796-12 в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент її виплати з моменту виникнення права на відповідні виплати, а бездіяльність останнього в частині відмови в нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за вказаний період, визнати незаконною.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги відповідно до свого позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що виплати щорічної допомоги позивачу за 2000-2004 роки призначалась і виплачувалась, згідно Постанови КМУ від 20.06.2000 року № 987 «Про затвердження Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення» в розмірах встановлених Постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме з 2000 по 2004 роки по 26 грн. 70 коп.

А згідно Постанови КМУ від 20.09.2005 р. № 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірах встановлених Постановою КМУ від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме з 2005 по 2010 роки по 100 грн.

Також представник відповідача посилався на те, що розділом 2 пунктом 28 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в текст статті 48 Закону, згідно яких щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право встановлювати у 2009 році розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах бюджетних асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та зібрані докази в сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи і не заперечується відповідачем, що з 29.06.2000 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні, як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, 2-ї категорії і згідно з ст. 48 Закону № 796-12, він має право на щорічну допомогу на оздоровлення (а.с. 26-27).

Позивач звернувся до Управління із заявою про донарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення, як це передбачено ст. 48 Закону № 796-12.

07.02.2011 року, відповідачем відмовлено у перерахунку та виплаті цих сум з посиланням на розміри допомоги, передбачені Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року ( а.с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону № 796-12 щорічна допомога на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам 2-ї групи - виплачується в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення, за 2000-2004 роки позивачу в різний час 29.06.2000 року, 15.03.2001 року, 11.10.2001 року, 14.10.2004 року, виплачено по 26,70 грн. допомоги на оздоровлення відповідно Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а за період 2005-2010 років, йому було виплачено таку допомогу - 15.12.2005 року, 31.08.2006 року, 25.10.2007 року, 20.08.2008 року, 02.03.2009 року та 29.06.2010 року, по 100 грн. відповідно до Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року (а.с. 32).

Частиною 1 ст. 67 Закону № 796-12 визначено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій передбачених цим Законом підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений Постановами Кабінету Міністрів України розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався, не зважаючи на постійне збільшення мінімальної заробітної плати і не відповідає розміру, встановленому Законами України.

Щодо обмежень та змін можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм ст. 48 Закону № 796-12, які були встановлені - Законами України Про державний бюджет на 2006, 2007 роки ( № 3235-15 від 20.12.2005 року, № 489-16 від 19.12.2006 року), Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод.

З 09.07.2007 року та 22.05.2008 року положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік та Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо обмеження пільг і компенсацій особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи, на підставі рішень Конституційного Суду України № 6, від 09.07. 2007 року та № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року визнані неконституційними.

Обмеження пільг і компенсацій особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи застосовані Законом України Про державний бюджет України на 2006 рік ( Закон № 3235-15 від 20.12.2005 року) неконституційними не визнавались.

Виходячи з наведеного, загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, положень ст. 48 Закону № 796-12, управління повинно виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи з суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, а тому відмова субєкта владних повноважень у перерахунку та виплаті позивачці недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2000 2005 р.р. та 2007-2010 роки, є протиправною, оскільки порушує права позивача на отримання допомоги.

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду, то суд вважає їх не переконливими виходячи з наступного.

Статтею 99 КАС України, дійсно передбачений 6 місячний строк звернення до суду, який обраховується з часу, коли особа дізналась про порушене право. Разом з тим, ці строки застосовуються у випадку, якщо законом не встановлені інші процесуальні строки.

Згідно ст. ст. 5, 8 КАС України, суд при вирішенні спорів керується Конституцією України, Законами України, цим Кодексом та застосовує принцип верховенства права.

Як вбачається з предмету позову, позивачем ставиться питання про виплату допомоги на оздоровлення, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи та ці виплати пов'язані з ушкодженням здоров'я, тому згідно ст. 76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" на ці вимоги строки позовної давності не поширюються.

Визнаючи спосіб, у який підлягає поновленню порушене право позивача на отримання допомоги на оздоровлення, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 162 КАС України, зобовязати субєкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення.

Разом з тим, задовольняючи частково позов, вважаю, що вимога позивача про зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати ці виплати у розмірі встановленому ст. 48 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", задоволенню не підлягає, оскільки суду наперед не відомо про майбутній розмір цих виплат позивачу та суд не може покласти на відповідача обов'язку не передбаченого законом.

Виходячи з зазначеного, управління праці та соціального захисту населення Шосткинської райдержадміністрації повинно дорахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2000 2005 роки та 2007-2010 роки відповідно до ст. 48 Закону № 796-12, з урахуванням виплачених кошт виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент її фактичної виплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,19,46 Конституції України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 268 ЦК України, ст. ст. 8-11, 71, 94, 99-100, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення Шосткинської райдержадміністрації в Сумській області у дорахуванні і виплаті ОСОБА_2 недорахованої суми щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період 2000 2005 та 2007-2010 років.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Шосткинської райдержадміністрації дорахувати та виплатити ОСОБА_2 недораховану щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент її виплати за період 2000 2005 та 2007-2010 років.

В іншій частині вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі в проголошенні постанови протягом цього строку з моменту отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4