Справа № 804/718/17
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 р. Справа № 804/718/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідаьністю "Адатранссервіс" до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги від 01.11.2016 року № 6841-17, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ «Адатранссервіс» до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги від 01.11.2016 року № 6841-17.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з актами звіряння взаєморозрахунків за період 2014-2015 роки у ТОВ «Адатранссервіс» відсутній податковий борг. Також зазначено, що податковий борг у сумі 36 521, 50 грн., який обліковується згідно ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 відноситься до «безнадійної податкової заборгованості», отже не повинен бути стягнутий відповідачем. У зв'язку з чим податкова вимога від 01.11.2016 року № 6841-17 є незаконною та підлягає скасуванню.
Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість поданих за січень, лютий 2010 року з питання виникнення розбіжностей між показниками податкових зобов'язань ТОВ «Адатранссервіс» та податкового кредиту ДП «Газель» КП «ДЖО», за результатами якої складено акт від 30 червня 2010 року №363/15-223/34683720.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року по справі № 2а-10525/10/0470 була отримана Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську 19.09.2014 року.

01.11.2016 року Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області була прийнята податкова вимога від 01.11.2016 року № 6841-17 на суму податкового боргу 36 521, 50 грн.

Не погодившись зі сформованою податковою вимогою від 01.11.2016 року № 6841-17 ТОВ «Адатранссервіс» було подано адміністративний позов до суду.

Правомірність сформованої податкової вимоги від 01.11.2016 року № 6841-17 є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Як було зазначено вище, ДПІ у м. Дніпродзержинську проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість, поданих за січень, лютий 2010 року, з питання виникнення розбіжностей між показниками податкових зобов'язань ТОВ «Адатранссервіс» та податкового кредиту ДП «Газель» КП «ДЖО», за результатами якої складено акт від 30 червня 2010 року №363/15-223/34683720.

На підставі акта перевірки від 30 червня 2010 року ДПІ у м. Дніпродзержинську прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2010 року № /0, яким донараховано податок на додану вартість у сумі 24354,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 12177,00 грн.

ТОВ «Адатранссервіс» було оскаржене податкове повідомлення-рішення від 12.08.2010 року № /0 у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року по справі № 2а-10525/10/0470 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року по справі № 2а-10525/10/0470 апеляційну скаргу ТОВ «Адатранссервіс» - залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року - залишено без змін.

Таким чином, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 12.08.2010 року № /0 є узгодженим з 23.01.2014 року.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України (у редакції чинній на час прийняття податкової вимоги) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України (у редакції чинній на час прийняття податкової вимоги) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 2.1. розділу II Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядко) податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків.

Відповідно до п.2.2 розділу II Порядку податкова вимога формується у тому числі якщо платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 2.3 розділу II Порядку протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Відповідно до п. 3.1 розділу III Порядку податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Відповідно до п. 4.1- 4.5 розділу IV Порядку податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

При формуванні податкових вимог їм автоматично присвоюється порядковий номер за певний рік, який заноситься до відповідного реєстру податкових вимог.

Після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру в той самий день податкова вимога передається структурному підрозділу, до функцій якого належать приймання, реєстрація та обробка вхідної і вихідної кореспонденції, для надсилання (вручення) платнику податків.

Реєстри податкових вимог ведуться органами доходів і зборів в електронному вигляді.

Структурний підрозділ, до функцій якого належать приймання, реєстрація та обробка вхідної і вихідної кореспонденції, у день отримання податкової вимоги від податкового керуючого надсилає (вручає) податкову вимогу платнику податків, при цьому корінець податкової вимоги залишається в органі доходів і зборів та долучається до справи платника податків.

Суд зазначає, що у зв'язку з несплатою ТОВ «Адатранссервіс» узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 12.08.2010 року № /0, Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області була сформована та направлена платнику податків податкова вимога від 01.11.2016 року № 6841-17.

Щодо посилання позивача на те, що податковий борг, який виник у зв'язку з несплатою суми грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 12.08.2010 року № /0, є безнадійною податковою заборгованістю, у зв'язку з чим не повинен бути сплачений - суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.1 п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість в тому числі за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до пп. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Суд зазначає, що факт виникнення податкового боргу залежить від статусу узгодження сум грошового зобов'язання. Так, відповідачем було нараховане грошове зобов'язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 12.08.2010 року № /0, до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 ст. 102 ПК України. У зв'язку з тим, що позивачем було в судовому порядку оскаржене податкове повідомлення-рішення від 12.08.2010 року № /0 - грошове зобов'язання стало узгодженим лише 23.01.2014 року та, як наслідок, стало податковим боргом, яке може бути стягнене відповідачем протягом наступних 1095 календарних днів. У зв'язку з чим податковий борг, який виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 12.08.2010 року № /0, не є безнадійним.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На підставі вищевикладеного, податкова вимога від 01.11.2016 року № 6841-17 сформована Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ «Адатранссервіс» до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги від 01.11.2016 року № 6841-17 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова