Справа № 333/1898/17(2-а/333/114/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2017 рокусправа № 333/1898/17(2-а/333/114/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя
на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2017р. у справі №333/1898/17 (2-а/333/114/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 2-5/.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №333/1898/17 (2-а/333/114/17) / а.с. 13 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що вона працювала на посаді начальника Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управлення юстиції та з 28.04.2014р. отримує пенсію держаного службовця та перебуває на пенсійному обліку у відповідача, 13.03.2017р. вона звернулась до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання та суми індексації заробітної плати в розмірі 80% з 28.04.2014р. відповідно до довідки про складові частини заробітної плати за місцем її роботи за період з 01.07.2007р. по 30.06.2012р., але відповідач листом від 23.03.2017р. відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії. Позивач вважав такі дії відповідача протиправними та такими що порушують її права, оскільки призвели до невірного визначення розміру пенсії та до заниження її розміру, тому просила суд визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з моменту її призначення, тобто з 28.04.2014р. у розмірі 80% з урахуванням у складі заробітної плати суд індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Комунарського районного суду Запорізької області від 25.05.2017р. у справі №333/1898/17 (2-а/333/114/17) адміністративний позов задоволено частково, - визнано протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, які полягають у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії; - зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з моменту виходу на пенсію, тобто з 01.03.2017р. у розмірі 80% з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в іншій частині позову - відмовлено. (суддя Боровікова А.І. ) / а.с. 32-33/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 25.05.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 66-67/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 25.05.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Дана справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач у даній адміністративній справі, до 28.04.2014р. працювала на посаді начальника Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управлення юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, його посада віднесена до посад державних службовців, та з 28.04.2014р. позивачка отримує пенсію за віком, як державний службовець, відповідно до Закону України «Про державну службу» та перебуває на пенсійному обліку у відповідача у справі, зазначені обставини не заперечувались особами, які беруть участь у розгляді справи. /а.с.6-10/.

У подальшому, 13.03.2017р., позивач звернулась до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання і суми індексації заробітної плати в розмірі 80% з 28.04.2014р. відповідно до довідки про складові частини заробітної плати за місцем її роботи за період з 01.07.2007р. по 30.06.2012р. / а.с. 11-12/, але відповідач листом за вих. №75/К-9 від 23.03.2017р. відмовив їй у здійснення перерахунку пенсії / а.с. 10/

Вищезазначені дії відповідача, які виразились у відмові у здійснення перерахунку пенсії з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання і суми індексації заробітної плати в розмірі 80%, які позивач вважає протиправними, і обумовили звернення позивача до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Конституції України, Законом України «Про державну службу».

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та враховуючи, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, ( ст. 37 Закону України «Про державну службу») , а заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок ( ст. 33 Закону України «Про державну службу» і до структури заробітної плати входять основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати (ст. 2 Закону України «Про оплату праці»), колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії позивача сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання і суми індексації заробітної плати діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, оскільки ці виплати входили до заробітної плати позивача та з цих сум нараховувались та були фактично сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що свідчить про те, що такі нарахування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи (позивача у справі) для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція зазначена у рішенні Верховного суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11 та відповідно до положень ст.. 244-2 КАС України є обов'язковим для врахування судами при застосування таких самих норм права.

Отже сукупний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а відповідно до довідки про складові частини заробітної плати за місцем роботи позивача у справі за період з 01.07.2007р. по 30.06.2012р. / а.с. 11-12/, до заробітної плати позивача, яка повинна бути врахована при визначені розміру пенсії, серед іншого входить матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, та індексація заробітної плати, оскільки з усіх цих складових частин заробітної плати позивача було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, тому колегія суддів вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням цих виплат суперечить вимогам вищенаведених норм чинного законодавства, у зв'язку з чим суд першої інстанції зробив правильний висновок про протиправність таких дій позивача , та обґрунтовано, з урахуванням положень ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та дати звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця з моменту виходу на пенсію, тобто з 01.03.2017р. у розмірі 80% з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і задовольнив у цій частині заявлені позивачем вимоги, а в задоволенні решти позовних вимог відмовив через їх необґрунтованість та безпідставність.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 25.05.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2017р. у справі №333/1898/17 (2-а/333/114/17) - залишити без змін.

Ухвала суду, відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко