Справа № 2а-6/10
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2010-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2а-6/10
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Таранкової М.І..

при секретарі Ващенко А.М.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4Д

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії,

встановив

В січні 2009 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Управління та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради в частині нездійснення перерахунку розміру допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною на рівні прожиткового мінімуму, що діяв на час нарахування допомоги та зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної їй державної допомоги із здійсненням відповідної виплати за період з листопада 2008 року по травень 2009 року із одночасним зобовязанням відповідача проводити в подальшому нарахування допомоги в розмірі прожиткового мініму для працездатних осіб.

Заявлені вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем вимог ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням , відповідно до положень якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом в даному випадку ст.58 ЗУ Про державний бюджет України на 2008 року з наведенням механізму проведеного розрахунку (а.с. 72), відповідно до якого розмір недоплаченої допомоги становить 3773 грн. 00 коп. суму, яку позивач просить стягти з відповідача в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що твердження позивача на обґрунтування заявленого позову є наслідком невірного тлумачення нею норм законодавства, які регулюють порядок призначення державної допомоги. Відповідно до положень ст.5 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми, органами, що призначають та здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, є органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків, і керуються в своїй діяльності положеннями ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми та ЗУ Про державний бюджет з дотриманням порядку призначення допомоги, як він визначений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затв. Постановою КМУ № 256 від 04 березня 2002 року. Через необґрунтованість позову, в його задоволенні просить відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені ними на обґрунтування вимог і заперечень докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач має доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради позивачці було призначено разову допомогу при народженні дитини в розмірі 539 грн. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісячно.

Наводячи мотиви предявленого позову, та посилаючись на те, що зазначена допомога надається застрахованим особам і призначена їй у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством для працездатних застрахованих осіб, позивач просить провести перерахунок призначеної допомоги відповідно до положень ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням в звязку із так званим «страховим випадком» - її перебуванням у відпустці в звязку із народженням та догляду за дитиною.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, представник відповідача, пославшись на положення ст. 95 Конституції України, відповідно до положень якої будь-які видатки Держави на загальносуспільні потреби, розмір і їх цільове призначення визначаються виключно ЗУ «Про державний бюджет України на відповідний рік» , зазначив, що застосування положень ст.43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в даному випадку є неприпустимим, оскільки виплати по соціальному страхуванню мають інше цільове призначення, проводяться з інших фінансових джерел, і віднесені за Законом до обовязку Фонду, а не Управління соціального захисту населення..

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно п. 2 Поставнови Пленуму Верхровного суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого Закону з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно ЗУ Про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 12 Розліду ІІ ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України в редакіції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. З 01 січня 2008 року допомога надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Згідно ст.1 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьми порядок призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється КМУ.

Відповідно до Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердежного Постановою КМУ від 02.11.2006 р. № 1543, Міністерство праці та соціальної політики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, соціального обслуговування населення, та, згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України головним розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до п/п 8 п.8 зазначеного Положення міністр приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Мінпраці Укрпаїни, з чого слід дійти висновку про те, що законодавством чітко визначено розпорядника бюджетних коштів та врегульовані правовідносини щодо виплат, передбачених ЗУ Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Призначивши позивачу допомогу в порядку та розмірі, як вони визначені ст.15 ЗУ Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми, відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені ст.ст.6, 95 Конституції України, з урахуванням цільового призначення бюджетних коштів, тобто здійснення платежів відповідно до бюджетного призначення.

Аналізуючи також положення п.23 розділу П ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України (в т.ч. ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"), яка є чинною на момент розгляду справи і регламентує порядок призначення державної допомоги по догляду за дитиною, суд не вбачає невідповідності оскаржуваної позивачем бездіяльності відповідача її вимогам, з огляду на що приходить до висновку про відсутність обставин, якими обґрунтовано предявлений позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.159,160 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Судове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в 10-денний термін з часу складення постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції, або в порядку, передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя: І.М.Таранкова