Справа № 159/1510/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6575/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,
суддів Гудима Л.Я.,
Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року в адміністративній справі № 159/1510/17 за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єдна-ного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із вказаним позовом та просив визнати протиправними дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України(далі Ковельське ОУПФУ) і зобов`язати відповідача призначити пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.ст.26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закону № 796-XII) з моменту подання заяви, тобто з 27 січня 2017 року.
Позовні вимоги мотивував тим, що з 10.05.1986 по 07.06.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі ЧАЕС), внаслідок чого йому надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії та видано відповідне посвідчення. 27.01.2017 він звернувся до Ковельського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-XII. Проте, останнє відмовлено йому у призначенні вищевказаної пенсії у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують факт роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із цією постановою, її оскаржило Ковельське ОУПФУ, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII позивач не надав встановлений законодавством повний перелік документів, які б підтверджували факт роботи в зоні відчуження в період з 10.05.1986 р. по 07.06.1986 р., а тому підстав для призначення такої пенсії немає.

Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27.01.2017 позивач звернувся до Ковельського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.55 Закону № 796-XII.
Листом № 5533/02-21-22 від 31.03.2017 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи тим, що позивач надав неповний перелік документів, які б підтверджували факт роботи у зоні відчуження у 1986 році та тим, що населені пункти в які був відряджений позивач, тобто с.Шпилі Київської області не належить до переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення, перелік яких затверджено постановою КМ УРСР від 23.07.1991 р. № 106, тому підстав для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-XII, немає.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має законне право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-XII, оскільки він подав усі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій та підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до ст.10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Згідно зі ст.15 Закону № 796-XII, підставами для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами, які видаються підприємствами, установами, організаціями.
Пунктом 2 ст.14, ч.1 ст.21 Закону № 796-XII передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.
Відповідно до ст.55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років.
Зазначеній категорії осіб згідно зі ст.65 Закону № 796-XII за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Зазначені посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Інші довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно із пунктом 7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року з наступними змінами, до заяви про призначення пенсії додаються документи, які посвідчують спеціальний статус особи - посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.05.1993 р., виданого Волинською обласною державною адміністрацією.
Крім того, участь позивача в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 04.05.1985 р., архівною довідкою Центрального архівного відділу Національної гвардії України від 21.02.2017 р. № 169.
Згідно із цими документами, позивач з 10.05.1986 по 07.06.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах радіоактивного забруднення, місце несення служби м.Чорнобиль, с.Шпилі, отримав дозу опромінення 4,0 рентген.
Із архівних довідок також видно, що військова частина НОМЕР_3 , у якій ніс службу ОСОБА_1 , приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і приймала участь в роботах по створенню тридцятикілометрової зони відчуження (а.с.13).

Враховуючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність достатніх документів для призначення позивачу пенсії згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року в адміністративній справі № 159/1510/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький

Ухвала в повному обсязі складена 04 вересня 2017 року.