Справа № 810/528/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Справа № 810/528/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова"
доДепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області
провизнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" звернулось до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування: акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.12.2016; протоколу від 30.12.2016 № 1-Л-З-3012/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності; припису від 30.12.2016 № С-3012/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; постанови від 11.01.2017 № З-1101/7-10/10-91/1101/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення, якими Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" встановлено обов`язок усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та застосовано до нього фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 57600,00 грн., на думку позивача, прийняті відповідачем незаконно, оскільки посадові особи відповідача не мали права проводити перевірку належного йому об'єкта будівництва.

Під час судового розгляду справи представник позивача визнав факт порушення підприємством законодавства у сфері містобудівної діяльності, що виявилось у наведенні недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, однак позовні вимоги підтримав, посилаючись на допущені відповідачем процедурні порушення, та просив суд позов задовольнити.

Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області позов не визнав, стверджував, що рішення та припис органу державного архітектурно-будівельного контролю є законними, підстави для їх скасування відсутні, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання, призначене на 06.06.2017 о 16 год. 30 хв., з'явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с. 115).

Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с. 116).

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду представник позивача повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з'явився та надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" (ідентифікаційний код 03744215, місцезнаходження: 09300, Київська область, Володарський район, смт. Володарка, вул. Зарічна, буд. 100) зареєстроване в якості юридичної особи 30.03.1994 та здійснює господарську діяльність у сфері вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується відомостями, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 119-124).

У листопаді-грудні 2016 року посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на підставі статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, проведено планову перевірку з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва по вул. Грицюка, 52-А, с. Руде Село Володарського району Київської області.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 30.12.2016, в якому зафіксовано порушення позивачем приписів частини восьмої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, що виявилось у наведенні в декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних.

На підставі акта перевірки посадовою особою відповідача винесено припис від 30.12.2016 № С-3012/1, яким зобов`язано позивача у строк до 31.01.2017 усунути виявлені порушення містобудівного законодавства шляхом розроблення проектної документації у повному обсязі.

В цей же день відповідачем складено протокол за № 1-Л-З-3012/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" призначено на 11.01.2017.

Постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11.01.2017 № З-1101/7-10/10-91/1101/08/01, прийнятою за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі вимог пункту четвертого частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР до позивача застосовано штраф у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57600,00 грн.

Як вже зазначалось судом вище, представник позивача визнав факт порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Так, представник позивача зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" в декларації про початок будівельних робіт помилково наведено недостовірні дані в частині зазначення особи, відповідальної за здійснення технічного нагляду, та в частині визначення правовстановлюючої документації на земельну ділянку і підстав для її користування.

Будь-яких належних та допустимих доказів стосовно відсутності правопорушення щодо визначення генерального підрядника, у тому числі, подання на момент проведення контролюючого заходу договору генерального підряду, наказу на призначення відповідальних осіб за виконання будівельних робіт, проекту виконання робіт та виконавчої документації, представником позивача суду надано не було.

Однак представник позивача наголошував на тому, що відповідач порушив вимоги частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, а саме: не повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" про здійснення планового заходу за десять днів до проведення такого заходу. Крім того, представник позивача зазначав, що посадові особи відповідача під час проведення контролюючого заходу на території об'єкта будівництва не з'являлись та перевірку фактично не проводили.

За таких обставин, представник позивача вважає, що застосування відповідачем штрафу за наведення недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт, передбаченого абзацом 3 пункту четвертого частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх об`єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» від 14.10.1994 № 208/94-ВР, є безпідставним та не грунтується на нормах процесуального права.

Під час судового розгляду суд допитав в якості свідків громадян ОСОБА_1 (посадову особою відповідача, яка безпосередньо здійснювала перевірку об'єкта будівництва позивача) і ОСОБА_2 (директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка Нова»).

Свідок ОСОБА_1 пояснив суду, що у листопаді 2016 року він проводив планову перевірку на об'єкті будівництва позивача. Він підтвердив, що направлення на проведення перевірки Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" не направлялось, разом з тим контролюючий захід з виїздом на об'єкт перевірки позивача, що розташований за адресою: вул. Грицюка, 52-А, с. Руде Село Володарського району Київської області, відбувся.

Факт проведення контролюючого заходу свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні спростовано не було.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Законодавство України про містобудування складається з Конституції України, законів України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII, «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687- XIV та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання.

Статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII передбачено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи.

Так, в силу приписів пункту третього зазначеного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Пунктом 6 Порядку № 553 передбачено, що плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку.

Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Як вже зазначалось, позивач стверджував, що він не отримував повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю про проведення перевірки, посилаючись на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

Дійсно, приписами частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 877-V) встановлений обов'язок органів державного нагляду (контролю) письмового повідомляти суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення планового заходу з державного нагляду (контролю).

Цією ж частиною передбачено, що повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Однак, положеннями частини другої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, які виникають, зокрема, під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).

Таким чином, посилання позивача на положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, зокрема, щодо повідомлення його про проведення планового заходу письмово за десять днів до проведення такого заходу, є помилковими, тому до уваги судом не приймаються.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що юридична особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо неї, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.

У свою чергу, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 № К/800/36626/14.

Приймаючи до уваги факт визнання позивачем порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, суд дійшов висновку, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області правомірно застосував до позивача штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Таким чином, підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправними та скасування оскаржуваних припису і постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відсутні.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасування акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.12.2016 та протоколу від 30.12.2016 № 1-Л-З-3012/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - це рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо кола цих осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, і які є актом одноразового застосування.

Відтак, акт державного чи іншого уповноваженого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Водночас, акт перевірки та протокол не породжують правових наслідків для позивача, а лише фіксують факт вчинення правопорушення, а тому не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені обставини виключають можливість розгляду позовних вимог про визнання протиправними та скасування акту та протоколу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за правилами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи приписи статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині визнання протиправними та скасування акта та протоколу підлягає закриттю.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 № К/800/51165/14.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 30.12.2016 та протоколу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 30.12.2016 № 1-Л-З-3012/1 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, - провадження у справі закрити.

2. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.