Справа № 401/1241/17 (2-а/401/115/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2017 рокусправа № 401/1241/17 (2-а/401/115/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року у справі №401/1241/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.05.2017 року звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка А.В., в якому просив визнати дії відповідача щодо притягнення його до адмінвідповідальності протиправними та скасувати постанову серії БР № 684522 від 05.05.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.36; ч.5 ст.121; ст. 132-1 КУпАП.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Скасовано постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича від 05.05.2017 року серії БР №684522 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ст.131-1 КУпАП ОСОБА_2 у вигляді штрафу в сумі 510,0 грн..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка А.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серии БР №684522 від 05.05.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ст.132-1, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.7).

Згідно вказаної постанови 05.05.2017 року об 11 год. 32 хв. на 236 км а/д Київ-Чоп ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом MAN TGA 18.390 (власник ОСОБА_3) державний номерний знак НОМЕР_1, перевозив на причепі небезпечну речовину бензин автомобільний відповідно до ТТН №031634/1 від 04.05.2017 року, у якій не були зазначено «небезпечно для довкілля», та обладнаний засобом пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, п.2.3(в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ст.132-1 КУпАП.

Позивач не погодився з таким рішенням відповідача та оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що накладаючи адміністративне стягнення, відповідач не дотримався вимог законодавства, яким регулюється провадження в справах про адміністративне правопорушення, а тому винесена суб'єктом владних повноважень постанова, є незаконною.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 2.3 (в) ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Пунктом 9.8. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом МВС України від 26.07.2004 року №822 та зареєстрованих в Мінюсті України 20.08.2004 року за №1040/9639, при перевезенні речовин, які є небезпечними для довкілля (крім вантажів, віднесених до № ООН 3077 та № ООН 3082), у товаротранспортному документі мають бути слова «НЕБЕЗПЕЧНО ДЛЯ ДОВКІЛЛЯ».

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення, в тому числі, правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог законодавства щодо місця розгляду адміністративної справи, з чим погодився суд першої інстанції, є необґрунтованим та судом апеляційної інстанції до уваги не приймається з огляду на таке.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, стаття 132-1. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Мельниченко А.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Житомир Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенанта поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ст.132-1 КУпАП, які вчиняються на території м.Житомир та Житомирської області (ділянка дороги - 236 км автодороги Київ-Чоп).

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 05.05.2017 року об 11 год. 32 хв. на 236 км а/д Київ-Чоп ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом MAN TGA 18.390 (власник ОСОБА_3) державний номерний знак НОМЕР_1, перевозив на причепі небезпечну речовину бензин автомобільний відповідно до ТТН №031634/1 від 04.05.2017 року, у якій не були зазначено «небезпечно для довкілля», та обладнаний засобом пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, порушив п.9.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, п.2.3(в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ст.132-1 КУпАП.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує проти факту порушення, з постановою відповідача не згоден, оскільки правопорушення не скоював, був пристебнутий ременем безпеки.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2, отримуючи вказану постанову, будь-яких заперечень щодо її змісту, або своєї незгоди з фактом вчинення того чи іншого правопорушення, не зазначив.

З наявної в матеріалах справи ТТН №031634/1 від 04.05.2017 року про відпуск нафтопродукту (бензин автомобільний А-95-Євро-5-Е5 масою 23.100 т, №ООН 1203), вбачається відсутність слів «НЕБЕЗПЕЧНО ДЛЯ ДОВКІЛЛЯ».

Зазначену обставину позивач в адміністративному позові не заперечував та не спростовував.

Таким чином, вказаними вище обтавинами підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.5 ст.121, ст.132-1 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги порушив п.9.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, п.2.3(в) ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., тобто в межах вказаних статей КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року у справі №401/1241/17 задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року у справі №401/1241/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Мельниченка Андрія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції, постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва