Справа № 751/4094/17
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4094/17
Провадження №2-а/751/259/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

при секретарі Талибова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби Пахута Віталія Антоновича, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

встановив:

06 липня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коряк А.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до Заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби Пахута В.А., в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0575/10203/16, винесену 26 січня 2017 року заступником начальника Чернігівської митниці Пахутою В.О., про визнання винним гр-на ОСОБА_1 за ст. 485 МК України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3383516,37 грн.; провадження по вказаній справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 - громадянина Литовської Республіки, головним державним інспектором УБМП Чернігівської митниці ДФС Ковригою Ю.І. складено протокол про порушення митних правил № 0575/10203/16. Пояснює, що 01 лютого 2017 року йому рекомендованим листом було вручено примірник постанови від 26 січня 2017 року, згідно якої громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 3383516,37 грн. Постановою ДФС України від 07 березня 2017 року в задоволенні його скарги на постанову від 26.01.2017 року було відмовленою.

Вважає, що постанова Чернігівської митниці ДФС України від 26.01.2017 не ґрунтується на вимогах законодавства, ні на фактичних обставинах справи, а при самому розгляді справи допущені істотні грубі порушення вимог процесуального права, що має наслідки визнання такої постанови протиправною та її скасування.

Зокрема зазначає, що у протоколі про порушення митних правил № 0575/10203/16 від 11.10.2016 року вказано, що ОСОБА_1 надав паспорт Республіки Литви, хоча останній офіційно являється громадянином Литовської Республіки, а також у зазначеному протоколі невірно зазначено реєстраційний номер транспортного засобу, на якому він прибув до України - НОМЕР_3, замість НОМЕР_4. Також вказує, що в самому протоколі зазначено дві дати - 11 серпня та 11 жовтня 2016 року й зовсім необґрунтованим є висновок інспектора про те, що 11 жовтня 2016 року, ще під час ввезення на митну територію України належного йому ж автомобіля ОСОБА_1 вже допустив порушення митних правил.

Крім того, в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем як громадянин України й одночасно зазначається, що громадянин ОСОБА_1 під час проходження митного контролю надав свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 (видане в Литовській Республіці на ім'я громадянина Литовської Республіки про реєстрацію ТЗ в Литовській Республіці), паспорт громадянина Литовської Республіки № НОМЕР_6, тобто з наданих ОСОБА_1 документів всі вони стосуються його як громадянина Литовської республіки та свідчать про належність вказаного автомобіля саме йому як громадянина Литовської Республіки. В подальшому в постанові з невідомих підстав вказується, що 11 серпня 2016 року вказаний автомобіль ввезений на територію України громадянином України ОСОБА_1

Також у судовому засіданні 17 липня 2017 року ОСОБА_1 було надано додаткові пояснення та доповнення до позовної заяви (а.с. 29-38), в яких зазначає, що відповідачем зроблений помилковий висновок щодо його постійного проживання на території України, таким чином визначивши його статус як громадянина-резидента, оскільки він не має та не мав постійного місця проживання на території України та реєструвався на території України на короткочасний термін задля дотримання вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки відвідує Україну задля зустрічі з власними дітьми. При цьому він постійно проживав, зареєстрований та продовжує проживати на території Литовської Республіки, уродженцем та громадянином якої являється.

Ухвалою суду від 26 липня 2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Чернігівську митницю Державної фіскальної служби.

Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій розгляд справи просить провести без його участі. Додатково зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 59).

Представник відповідачів у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його участі (а.с. 61, 62, 63). Також надав суду письмові заперечення (а.с. 64-70), в яких в задоволенні позову просить відмовити.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 0575/10203/16 в відношенні гр. України ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.10.2016 року головним державним інспектором УБМП Чернігівської митниці ДФС Коврига Ю.І. складено протокол про порушення митних правил № 0575/10203/16, зі змісту якого вбачається, що 11.10.2016 о 14 годині 11 хвилин в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС прибув автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, який слідував з України до Республіки Білорусь, під керуванням громадянина України ОСОБА_1. В ході здійснення митних формальностей громадянин ОСОБА_1 надав до митного контролю свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7, паспорт громадянина Республіки Литви НОМЕР_6 та контрольний талон для проходження по «зеленому коридору». Відповідно до інформації з ЄАІС ДФС автомобіль марки «Mercedes Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 був ввезений в Україну 11.08.2016 громадянином Республіки Литви ОСОБА_1 через м.п. «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». Разом з тим, в ході проведення аналітично-пошукових заходів на адресу управління боротьби з митними правопорушеннями Чернігівської митниці ДФС надійшов лист Полтавської митниці ДФС від 19.08.2016 № 443/7/16-70-20, яким повідомляється, що згідно з інформацією ГУ ДФС у Полтавській області, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1, місце народження: м. Зарасай, Литва. Зазначене вказує на те, що гр.. ОСОБА_1 має реєстрацію місця проживання в Україні, а відповідно відноситься до категорії резидентів у розумінні п. 50 ст. 4 МК України. Таким чином в діях гр.. ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України (а.с. 8-10).

26 січня 2017 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахута В.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0575/10203/16, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 3383516 грн. 37 коп. (а.с. 11-14).

Зі змісту листа Полтавської митниці ДФС вбачається, що згідно відповіді ГУ ДФС у Полтавській області громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1. (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) (а.с. 74 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Згідно відповіді виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 30.12.2016 № 02-27/1365, гр.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно був зареєстрований на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1. Вибув по рішенню суду від 23.05.2011 р. справа 2-480/2011 р. від 11.07.2011 року (а.с. 77 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Згідно листа Київської міської митниці ДФС від 16.12.2016 № 3990/7/26-70-2001, відповідно до інформації наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, гр.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Заросай Литовська Республіка, паспорт серія НОМЕР_8 виданий 24.04.2015 року Дарницьким РВ ГУ ДМС м. Києва, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 73 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16) з 06.03.2015 року (а.с. 75 на звороті матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Пунктом 50 ст. 4 МК України визначено, що резиденти: фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом який підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.

Тобто, на момент перетину кордону 11.08.2016 року ОСОБА_1 мав статус резидента, оскільки мав постійне місце проживання в Україні, що підтверджується відомостями про його реєстрацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян. після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

В даному випадку ОСОБА_1 мав право ввезти транспортний засіб на митну територію України під зобов'язання про зворотне вивезення, але в разі сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п.7 розділу І наказу №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» із змінами та доповненнями визначено, що власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- митної декларації - у разі потреби;

- ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); ,

- що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні);

- паспортних документів та інших, документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо;

- довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно п. 45 ст. 4 МК України постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Крім того, статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено обов'язок громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відомості про місце проживання вносяться до таких документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. А документом, до якого вносяться відомості про місце перебування є довідка про звернення за захистом в Україні.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та оплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Статтею 292 МК України встановлено, що митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу, Податкового кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 293 МК України особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, є: у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Чернігівської митниці ДФС від 11.10.2016 №2023/25-70-19-01 станом на 11.08.2016 митна вартість транспортного засобу марки «Mercedes Benz S 500», 2009 року випуску, робочий об'єм циліндрів 5461 см. куб. складає 691096,36 грн., а сума митних платежів, яка підлягала б сплаті становить 1127838,79 грн. (а.с. 16 матеріалів адміністративної справи № 0575/10203/16).

Таким чином, 11.08.2016 під час ввезення на митну територію України автомобіля «Mercedes Benz» р.н.з. НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_1, у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у сумі 1127838,79 грн.

Відповідно до ст. 485 МК України несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що має місце вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ст. 485 КУпАП. Тому суд приходить до висновку, що Заступником начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби Пахута В.О. у відповідності до ст. 280 КУпАП були з'ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про правопорушення митних правил № 0575/10203/16 від 26 січня 2017 року, винесеної відносно ОСОБА_1, не встановлено.

Враховуючи, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому, тому до компетенції суду не відноситься закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а, відтак, в задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 17, 69-71, 94, 99-103, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.К. Овсієнко