Справа № 316/776/17
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/776/17
Провадження № 2-а/316/122/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позові зазначено, що 22.05.2017 року Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято постанову № 14 про накладення адміністративного стягнення. Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, п. 8 , п. 12 ст. 19 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» абз. 6, п. 3 Розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у вигляді штрафу в розмірі 3260,00грн.

Зазначена вище постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 18 від 16.05.2017 року та витягу з бази даних Податкового органу «Податковий блок»-«Картка платника» щодо ВП «Запорізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго».

Позивач просить суд скасувати вищезазначену постанову як протиправну.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, відповідно до поштових повідомлень, що містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно письмових заперечень, просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зазначене, суд вирішує справу на підставі доводів позивача, що викладені в позові та матеріалів, доданих до нього.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до постанови № 14 від 22.05.2017 суть правопорушення ОСОБА_1 полягала в тому, що вона допустила несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 435101,54грн., граничний термін сплати 20.03.2017р., а сплачено до бюджету в повному обсязі 22.03.2017р.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

У відповідності з частинами 11, 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку закономпередбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Диспозицією частини 4 статті 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачка у поданій заяві наполягає на тому, що насправді за лютий 2017 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було сплачено у визначені законом строки (до 20.03.2017 року) і у повному обсязі. На підтвердження цієї обставини нею додано копії платіжних доручень: № 279077 від 20.02.2017р. на суму 4500,00грн., № 279234 від 20.02.2017р. на суму 1496149,05грн., № 268268 від 07.02.2017р. на суму 34000,00грн., № 279319 від 21.02.2017р. на суму 6800,00грн, № 279699 від 22.02.2017р. на суму 137200,00грн., № 279700 від 22.02.2017р. на суму 880000,00грн., № 283600 від 23.02.2017р. на суму 10000,00грн., № 284335 від 24.02.2017р. на суму 10400,00грн., № 284336 від 24.02.2017р. на суму 1500,00грн., № 286552 від 28.02.2017р. на суму 17100,00грн., № 274679 від 14.02.2017р. на суму 7000,00грн., № 277595 від 17.02.2017р. на суму 34300,00грн., де платником зазначено ДТЕК «Запорізька ТЕС» код 38024583, ініціював переказ безготівкових коштів до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області з призначенням єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціально страхування за відповідний період лютий 2017 року (а.с. 8-13).

Вирішуючи питання чи є Відокремлений підрозділ «Запорізька теплова електрична станція» платником єдиного внеску суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи (ч. 2 ст. 95 ЦК України).

Відповідачем документально не доведено, що Відокремлений підрозділ «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» має окремий баланс і самостійно веде розрахунки із застрахованими особами.

Крім того, позивач ОСОБА_1 вказує, що постанова відносно неї, прийнята без будь-яких підстав та з порушенням процедури, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено з позові особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порушено порядок вручення протоколу ОСОБА_1, бо остання не отримала його під розписку чи поштою за місцем проживання, так як він був надісланий на адресу підприємства. Окрім того, в протоколі відмічено про факт неявки щодо розгляду та отримання протоколу, але позивач вказує, що вона дізналась за день до розгляду правопорушення.

Суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 165-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Згідно ч. 5 ст. 165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення,- тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу- підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста пятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, в силу ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена на підставі протоколу № 18 від 16.05.2017 року про адміністративне правопорушення.

Однак, згідно із ч. 56.2 ст. 56 ПК України у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

В силу вимог п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із отримання строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в особі ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2017 року позовні вимоги задоволені, визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № НОМЕР_1 від 04.01.2017 року, № НОМЕР_2 від 24.01.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Зобовязано Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС зарахувати платежі ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» згідно платіжних доручень в рахунок сплати ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» єдиного внеску відповідно до призначення платежу за вересень, жовтень 2016 р.

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем передчасно складено протокол про накладення адміністративного стягнення, за відсутності належних та допустимих доказів щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити повністю.

Постанову № 14 від 22.05.2017 Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 5 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3260,00 грн. визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Суддя Н.О. Вільямовська