Справа № 263/5254/17
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5254/17
Провадження № 2-а/263/451/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дії противоправними та зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з указаним позовом, вказуючи, що вона є пенсіонером за віком, знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області. В період часу з 1997 року по 2016 року, отримувала пенсію за вислугою років відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», водій міського пасажирського транспорту. Після досягнення 60 років, вона звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя із заявою від 25.08.2016р. про перехід на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У вересні 2016р. позивачка вирішила перевірити правильність переведення з одного виду пенсії на інший, тому звернулась до УПФУ, проте згідно відповіді від 07.10.2016р. та рішення №793 про відмову позивачці вона дізналась, що при переведенні на пенсію за віком відповідачем було використано схему нарахування, за якої застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік (1197,91 гривень), що зменшило розмір пенсії та погіршило її становище. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області, які виразились у незастосуванні при розрахунку її пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, при призначенні пенсії, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2013-2015 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, підтримкою позовних вимог та їх задоволенням.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити на підставах, викладених у письмових запереченням, відповідно до яких З 10.09.1997р. ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до п. з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (водій міського пасажирського транспорту). 25.08.2016р. ОСОБА_1Г надіслала поштою наступні документи: заяву про перерахунок пенсії, відповідно до якої заявниця бажала перерахувати свою пенсію та надала довідку про заробітну плату за 5 років. У заяві не було зазначено, що потрібно провести переведення з одного виду пенсії на інший. А оскільки позивачу недоцільно було робити перерахунок пенсії відповідно до ст.43 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, так як розмір пенсії з урахуванням наданої довідки зменшується, рішенням управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 13.09.2016р. було відмовлено в перерахунку пенсії.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом установлено, та це не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управління Пенсійного фонду в Жовтневому районі м Маріуполя та з 10.09.1997р. отримує пенсію за віком за віком відповідно до п. з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (водій міського пасажирського транспорту).

У вересні 2016 року позивачка звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2013-2015 роки).

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя від 07.10.2016 року позивачка отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (водій міського пасажирського транспорту), та оскільки позивачка вже отримує пенсію за віком переведення її на пенсії за віком не можливо. Крім того, вбачається, що розрахунок пенсії з врахуванням заробітку за період з 01.12.1993 року по 30.11.1998 року та з 01.07.2000 року по 29.02.2016 року на дату звернення за перерахунком відсутні законні підстави.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя №793 від вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст.43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки зменшується розмір пенсії.

Суд не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з урахуванням наступного.

Положення Закону України „Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

З викладеного вбачається, що позивачка отримувала пенсію за віком, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, позивачем реалізовано право на призначення пенсії.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст.5 цього Закону він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком;

Відповідно до ст.8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, в т.ч., особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Ч.1 ст.9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 44 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який дії на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 5 статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 Закону № 1058-IV, для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Так, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991р. (далі - Закону № 1788-XII), за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

При цьому, суд виходить з того, що правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється в Україні на підставі Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються форми та види пенсійного забезпечення. Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) та іншими законами України.

Закон № 1058-IV набрав чинності з 01.01.2004р. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Закон № 1788-XII) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (п.16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Зі змісту Закону № 1788-XII та Закону № 1058-IV вбачається, що пенсія за віком була і є основним видом трудових пенсій. Пільгова пенсія - це спеціальна пенсія за віком для конкретно визначеного кола осіб за наявності конкретно визначених умов набуття права на її призначення.

Закон № 1058-IV не передбачає інших умов та порядку призначення пенсії за віком, в т.ч. і на пільгових умовах, оскільки п.2 Прикінцевих положень цього Закону закріплює право громадян на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1 та №2) в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту.

При цьому, слід врахувати, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону № 1058-IV, а Закон № 1788-XII визначає лише право особи на пільгову пенсію за умови досягнення певного віку, наявності відповідного пільгового та загального стажу роботи.

Суд враховує, що відповідно до ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), належить право вибору одного із цих видів пенсії. Пенсія із зменшенням пенсійного віку та встановленням пільгового стажу роботи, як це визначено п. «з» ст.13 Закону № 1788-XII, є пенсією за віком

Оскільки позивачка отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до п. «з» ст.13 Закону № 1788-XII, з 10.09.1997 року, а звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки, позивачка фактично просить призначити їй той самий вид пенсії за віком, однак така вимога не може бути задоволена через відсутність законодавчо визначених підстав для призначення пенсії за віком вдруге.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дії противоправними та зобов'язання здійснити певні дії, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Хараджа