Справа № 2-а-1380/11
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1380/11
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Суворової О.В.
при секретарі - Бондаренко Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень, скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень, скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу на посаді заступника начальника оперативного відділу . На виконання вимог телеграми Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 05.03.2010 року № 350/147/2/63т безпідставно було знижено посадовий оклад позивача. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, оскільки у відповідності до наказу Міністра Оборони України від 30 грудня 2007 року за № 707, посадовий оклад заступника установлюється за штатом на 3 % нижчим від посадового окладу відповідного військового керівника, в зв`язку з чим просить визнати дії командування військової частини НОМЕР_1 по нарахуванню та виплаті йому посадового окладу в заниженому розмірі неправомірними, визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2010 року № 134 та зобов`язати відповідача провести донарахування різниці між фактично виплаченим грошовим забезпеченням та грошовим забезпеченням, який встановлений наказом Міністра Оборони України від 30 грудня 2007 року за № 707 з нарахуванням компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати починаючи з березня 2010 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання відповідач сповіщався належним чином, що підтверджується підписом в довідковому листі.
У відповідності до ч. 4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату , час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ст. 22 Конституції України проголошує, що права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними, а також, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.
Згідно ст.2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Статтею 9 вищезазначеного Закону держава гарантує матеріальне та інше забезпечення військовослужбовцям у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян у військовій службі.
У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року за № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу`встановлено посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника.
Відповідно до п. 8 Наказу Міністра оборони України за № 707 від 30.12.2007 року «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України», встановлено , що посадові оклади заступників керівників органу військового управління, військової частини, установи, організації і заступників (керівників структурних підрозділів), які не визначені Кабінетом Міністрів України та цим наказом, установлюються за штатом на 3% нижчими від посадових окладів відповідних військових керівників.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 грудня 2009 року за № 668, позивачу було встановлене грошове забезпечення за максимальними посадовими окладами на 3 відсотки нижчими від штатного посадового окладу начальників відділів військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до штату управління повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »№ 2/281 посадовий оклад позивача, як заступника начальника відділу, складає 1329 - 1397 грн.
Відповідно телеграми Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 05 березня 2010 року № 350/147/2/63т, з метою усунення порушень при встановленні посадових окладів за деякими посадами офіцерського складу управлінь повітряних командувань, наказано провести перевірку правильності нарахування цих окладів.
Актом № 2 від 14.01.2010 року службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 , яка проведена комісією за наказом командира військової частини встановлене, що при встановлені посадових окладів особам офіцерського складу в частині порушень не виявлено.
Згідно до телеграми Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 5 березня 2010 року № 350/147/2/63 т, з метою усунення порушень при встановленні посадових окладів за деякими посадами офіцерського складу управлінь повітряних командувань, посадові оклади зокрема за посадою позивача встановлено у значно меншому розмірі, чим встановлено п. 8 Наказу Міністра оборони України за № 707 від 30.12.2007 року «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
На виконання зазначеної телеграми, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2010 року за № 134 посадовий оклад позивача було знижено та фактично з 01 березня 2010 року виплачувався в зменшеному розмірі, а саме 1164 грн.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт порушення існуючих прав позивача на отримання посадового окладу у встановленому розмірі відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України. Встановлення змін ( зменшення) окладу позивача здійснено не шляхом внесення змін в наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 03 грудня 2009, яким вона була призначена, а шляхом видання нового наказу на виконання вимог старшого командира ( начальника).
Суд критично ставиться до заперечень відповідача з посиланням на правомірність його наказу щодо зменшення посадового окладу позивача відповідно до вимог директора Департаменту фінансів міністерства оборони України , на які є посилання у телеграмі , й рішення Командувача Повітряних Сил України, оскільки зазначені рішення не можуть носити нормативний характер без внесення змін до відповідних законодавчих актів.
Таким чином, вимоги позивача щодо визнання незаконним наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2010 року та проведення компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати також підлягають до задоволення, оскільки згідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року за № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення).
Крім того, виходячи з матеріалів справи суд робить висновок, що в силу службової підпорядкованості, відповідач не міг не виконати вимоги Командувача Повітряних сил Збройних Сил України та вимог директора Департаменту фінансів міністерства Збройних сил України. Тому, такі дії не мають самостійного правового значення, а є протиправним саме рішення, оформлене наказом №134 від 12.03.2010р., оскільки його прийняття відбулося відповідно до вимог директора Департаменту фінансів міністерства оборони України та рішення Командувача Повітряних Сил України, які не мають нормативного характеру без внесення змін до відповідних законодавчих актів. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій командування військової частини НОМЕР_1 по нарахуванню та виплаті позивачу посадового окладу в заниженому розмірі не підлягають задоволенню.
Матеріалами справи підтверджується , що позивач звертався до суду в 2010-2011 роках в порядку цивільного та адміністративного судочинства за захистом своїх прав, але в зв`язку з невизначеністю в законодавстві України підсудності розгляду таких справ, був вимушений після закриття проваджень по справам звертатися знову. Звідси суд визнає, що позивач звернувся 09.02.2011 року з новим позовом в порядку адміністративного судочинства з пропущенням строку для звернення до суду - з поважних причин й справа підлягає розгляду судом по суті заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року за № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», п. 8 Наказу Міністра оборони України за № 707 від 30.12.2007 року «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України», Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року за № 159, ст. 2 Закону України, «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст.. 11, 94, 99, 100, 160, 161, 162, 163 і 185 КАС України, суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень, скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.
Визнати незаконним наказ № 134 командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2010 року.
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 провести дії з донарахування та виплати різниці між фактично сплаченим грошовим забезпеченням та грошовим забезпеченням встановленим Наказом Міністра оборони України за № 707 від 30.12.2007 року «Про встановлення посадових окладів б офіцерського складу Збройних Сил України`у розмірі за штатом на 3% нижчими від осадових окладів відповідних військових керівників з виплатою компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року за № 159, починаючи з березня 2010 року.
Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Суворова

18.05.2011