Справа № 804/4961/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 р. Справа № 804/4961/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" про зобовязання вчинити певні дії, -
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод", в якому просить:
Представником позивача заявлене клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання уповноваженого представника не направив. Відповідачем надано письмові заперечення та доповнення до заперечень на адміністративний позов, в яких просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що представник позивача просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 20 липня 2016 року, яким зафіксовано встановлені під час перевірки порушення.
Крім того, як встановлено судом 25 липня 2016 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було винесено припис № 4-4939-8-3 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, відповідно до якого відповідачу необхідно було усунути порушення, зокрема: відкоригувати інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відповідно фактичному стану підприємства за кількістю та переліком встановлених ПГОУ у строк до 30 листопада 2016 року.
Відповідно до ст.10 Закону України Про охорону атмосферного повітря підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Згідно ч.5 ст. 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011 року.
Пунктом 4.2 вказаного Положення, передбачено, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до пункту 6.4 вказаного Положення Держекоінспекція у Дніпропетровській області для виконання покладених на неї завдань проводить перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
При цьому, ч. 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Приписами ч. 5 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Вирішуючи позовні вимоги щодо застосування заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності відповідача щодо експлуатації стаціонарних джерел викидів в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд зазначає наступне.
Як вбачається зі Звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел ДП «НВО «ПХЗ», затвердженого генеральним директором ДП «НВО «ПХЗ» у 2012 році та з документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, які пройшли експертизу та зареєстровані в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області (вих. № 4-522-10-1 від 31.01.2012 року), ДВ №№ 25, 26 не повинні бути обладнані пилогазоочисними спорудами.
При цьому, в ході проведення перевірки позивачем було встановлено та зазначено в акті перевірки від 20.07.2016 року, що протягом 2014 2016 років підприємством проводився інструментальний контроль дотримання встановлених граничнодопустимих нормативів викидів від ДВ №№ 15, 25, перевищення нормативів не зафіксовано. ДВ № 26 за вказаний період не експлуатувалося через відсутність замовлень, про що видана довідка підприємства. Крім того, позивачем також було зазначено, що ДВ № 25 не експлуатується, проведення інструментальних вимірів не можливе, що підтверджується довідкою підприємства.
Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДВ № 15 у першому півріччі 2016 року експлуатувалось у споруді 1002/3 виробництва промислових вибухових речовин було обладнано сучасним пилогазоочисним устаткуванням трубчатим фільтром з ерліфтною установкою з ефективністю очищення 96%.
Таким чином, відповідачем було вжито необхідні природоохоронні заходи на ДВ № 15, які дозволили зменшити обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Впровадження такого природоохоронного заходу не суперечить ні вимогам ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ні Правилам технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених Наказом Мінприроди № 52 від 06.02.2009 року.
На даний час споруда 1002/3 виробництва промислових вибухових речовин, де експлуатувалося ДВ № 15, не працює та виведені з експлуатації на довготривалий період часу згідно з наказом генерального директора ДП «НВО «ПХЗ» від 30.09.2016 року № 2566 через відсутність замовлень по випуску промислової вибухової продукції.
Відповідно до частини 10 статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України у разі, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, обґрунтованість яких потребує підтвердження судом, перестали існувати або усунуті, суд ухвалює постанову про відсутність підстав для вжиття відповідним суб'єктом владних повноважень заходів реагування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" про зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Судові витрати у справі не стягуються.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1