Справа № 760/7015/17
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1452/17
Справа № 760/7015/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі : - Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Петричук Марини Віталіївни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив визнати нечинним (недійсним) рішення суб'єкта владних повноважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №050674 від 15.10.2016 у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП; визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №050674 від 15.10.2016 складений на ОСОБА_2; зобов'язати суб'єкт владних повноважень повернути ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 24.08.1984; судовий збір стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2016 Інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом Петричук Мариною Віталіївною складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії АП2 №050674, щодо ОСОБА_2, про те що він 15.10.2016 в м. Києві по пр. Ак.Глушкова керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, хода нестійка, запах алкоголю з порожнини рота, мова невиразна. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що ч.2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Наполягає на тому, що інспектором Петричук М.В. складено протокол з грубими порушеннями правил встановлених чинним законодавством та повною йому невідповідністю, а тому дії самої інспектора вважає незаконними та такими, що призвели до неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, наполягає, що склад адміністративного правопорушення вказаний в протоколі, відповідає змісту саме частини 1 статті 130 КУпАП, а не частині 2, як зазначено інспектором. Під час складання оскаржуваного протоколу інспектором будь-який дій по встановленню факту повторності не здійснювалось, додаткових матеріалів до протоколу не долучалось, тому підстави для визначення правової кваліфікації правопорушення за ч.2 на момент складання протоколу були в інспектора відсутні.

Таким чином, позивач вважає, що протокол Серії АП2 №050674 від 15.10.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП складено з порушенням та в супереч вимогам ст. 254, 256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 15.10.2016 Інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом Петричук Мариною Віталіївною складено Протокол про адміністративне правопорушення Серії АП2 №050674, щодо ОСОБА_2, про те що він 15.10.2016 в м. Києві по пр.. Ак.Глушкова керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, хода нестійка, запах алкоголю з порожнини рота, мова невиразна. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що ч.2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а.с.9)

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача, останній зазначає, що відповідач своїми незаконними діями при складанні протоколу суттєво порушив його права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач, фактично не погоджується та заперечує проти порушення ним правил дорожнього руху і вважає, що оспорюваний протокол складено безпідставно.

Так, положенням ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Положеннями ст. 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідність та законність дій щодо складання протоколу відповідачем має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України, регламентовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідно до ст. 162 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві та не може бути скасованим, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП 3 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Петричук Марини Віталіївни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 245, 246, 252, 254, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: