Справа № 183/1891/17
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1891/17
23 серпня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Сороки О.В.
секретаря – Дем’яненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду справу за позовом Будинкоуправління №2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним рішення та його скасування, зобов’язання вчинити певні дії,-
24 квітня 2017 року Будинкоуправління №2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з позовом до Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просили визнати протиправною бездіяльність Черкаської селищної ради Новомосковського району щодо не розгляду питання про затвердження проведеного позивачем коригування встановленого тарифу на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних та інших споживачів, згідно з поданням Будинкоуправління № 2 гвардійської КЕЧ району від 30.11.2016 року № 897, від 29.12.2016 року № 945, від 13.01.2017 року № 26, від 27.01.2017 року № 49. При цьому позивач просив зобов’язати відповідача винести на розгляд виконавчого комітету селищної ради питання, що порушуються у зазначених вище поданнях.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на підставі ліцензій, які видані Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 22.09.2016 року, Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно – експлуатаційної частини району наділяється правом здійснення господарської діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії.
У зв’язку зі змінами, які відбувалися протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов’язаних з наданням послуг з централізованого опалення, з причин, які не залежать від Будинкоуправління №2, позивач протягом липня-жовтня 2015 року надавав відповідні подання до Черкаської селищної ради на розгляд та прийняття рішення про погодження тарифів (з урахуванням проведених корегувань) на теплопостачання для населення, бюджетних та інших споживачів.
Рішенням сесії Черкаської селищної ради від 30.11.2015 року № 2 було погоджено Будинкоуправлінню № 2 Гвардійської КЕЧ району тарифи на теплопостачання: - для потреб населення з – 23.10.2015 року; - для бюджетних та інших споживачів – з 01.11.2015 року.
В подальшому, в 2016 році, у зв’язку зі зміною цін на електроенергію і на природний газ для виробництва теплової енергії, зростанням рівня заробітної плати, а також з метою приведення тарифів на теплову енергію (для потреб населення, бюджетних та інших споживачів) до економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування і постачання, Будинкоуправління №2 проводило відповідні коригування встановленого тарифу та неодноразово в своїх поданнях порушувало перед відповідачем питання щодо розгляду та затвердження проведеного Будинкоуправлінням № 2 коригування встановленого тарифу на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних та інших споживачів.
Зокрема, позивач посилається на те, що з такими поданнями Будинкоуправління №2 зверталося 30.11.2016 року №897, 29.12.2016 року № 945, 13.01.2017 року № 26, 27.01.2017 року № 49. До кожного подання позивачем надавався пакет документів з обґрунтованими калькуляціями розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов’язаних з виробництвом теплової енергії, її транспортуванням та постачанням.
Між тим, зазначені подання стороною відповідача залишені без розгляду, а в подальшому листами від 24.01.2017 року № 68 та від 10.02.2017 року № 128 Черкаська селищна рада відмовила у розгляді подання від 13.01.2017 року № 26 та від 27.01.2017 року № 49. Свою відмову у прийнятті рішення про затвердження перерахунку тарифу шляхом коригування складових структури тарифу на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення, наявність тієї обставини, що Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району не являється комунальним підприємством територіальної громади смт. Черкаське, а тому у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо встановлення тарифу на послуги теплопостачання для населення, бюджетних та інших споживачів. При цьому позивачу запропоновано звертатися за затвердженням тарифів на послуги з теплопостачання для відповідних категорій споживачів до Дніпропетровської обласної ради.
Позивач наголошує, що раніше рішенням Черкаської селищної ради від 30.11.2015 року № 2 вже погоджувалися з Будинкоуправлінням № 2 тарифи на теплову енергію для відповідних категорій споживачів на підставі проведених Будинкоуправлінням № 2 коригувань відповідних складових встановленого тарифу. Зазначене рішення сесії Черкаської селищної ради є чинним.
Внаслідок зволікання відповідача у не розгляді та не прийнятті рішення про затвердження тарифу на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних та інших споживачів шляхом коригування неминуче призведе до повного припинення Будинкоуправлінням № 2 надання зазначених комунальних послуг. Окрім цього, Будинкоуправління №2, через бездіяльність відповідача, несе значні збитки.
В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та зазначає, що 16 червня 2017 року відповідачем було прийняте рішення № 29 «Про розгляд звернень Будинкоуправління № 2 щодо затвердження проведених коригувань встановлених тарифів та виробництво, транспортування і постачання теплової енергії», яким Бцдинкоуправлінню № 2 відмовлено у затвердженні проведених коригувань встановлених тарифів.
Зазначене рішення, на думку позивача, прийняте з порушенням спеціальних законів, що регулюють діяльність у цій сфері, тому позивач уточнив свої позовні вимоги та просить: визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року № 29 «Про розгляд звернень Будинкоуправління № 2 щодо затвердження проведених коригувань встановлених тарифів та виробництво, транспортування і постачання теплової енергії» та зобов’язати Черкаську селищну раду прийняти рішення про затвердження проведених коригувань встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на підставі поданих Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської КЕЧ району розрахунків, згідно з поданнями від 13.09.2016 року № 702, від 25.10.2016 року № 826, від 07.11.2016 року № 843, від 30.11.2016 року №897, від 29.12.2016 року №945, від 13.01.2017 року № 26, від 27.01.2017 року № 49.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, в подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що у селищної ради відсутні повноваження щодо затвердження коригувань встановлених тарифів на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, після уточнення позовних вимог надали суду письмові заперечення, а також заяву про подальший розгляд справи у відсутність представника Черкаської селищної ради.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, не оспорено сторонами, що на підставі ліцензій, які видані Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 22.09.2016 року, будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району надається право на здійснення господарської діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії.
Позивач, на підставі укладених договорів зі споживачами, здійснює господарську діяльність в смт.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.
Судом встановлено, що 13.09.2016 року Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району звернулося до Черкаської селищної ради з поданням № 702, а в подальшому повторно з поданнями від 25.10.2016 року № 826, від 07.11.2016 року № 843, від 30.11.2016 року №897, від 29.12.2016 року №945, від 13.01.2017 року № 26, від 27.01.2017 року № 49, в яких, в зв’язку зі зміною цін на електроенергію та на природний газ для виробництва теплової енергії, зростанням рівня заробітної плати, а також з метою приведення тарифів на теплову енергію до економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання, порушувало перед відповідачем питання щодо розгляду та затвердження відповідного коригування встановленого тарифу на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних організацій та інших споживачів.
Постановою Новомосковського міськрайонного суду від 20.03.2017 року у праві № 183/6881/16 визнана протиправною бездіяльність Черкаської селищної ради Новомосковського району щодо не розгляду питання затвердження проведеного Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської КЕЧ району коригування встановленого тарифу на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних організацій та інших споживачів, згідно з поданнями Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району від 13.09.2016 року № 702, від 18.10.2016 року №817, від 25.10.2016 року №826, від 07.11.2016 року №843. При цьому Черкаську селищну раду Новомосковського району зобов’язано внести на розгляд виконавчого комітету питання, що порушувалися у зазначених вище поданнях.
Зазначена постанова Новомосковського міськрайонного суду залишена без змін Дніпропетровським Апеляційним адміністративним судом відповідною ухвалою від 20.06.2017 року.
У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Не дивлячись на підстави задоволення зазначеного вище позову та належну оцінку бездіяльності органу місцевого самоврядування при вирішенні цього питання, виконавчий комітет Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області рішенням № 29 від 16.06.2017 року, відмовив у затвердженні проведених Будинкоуправлінням № 2 гвардійської КЕЧ району коригувань встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії потреб населення, бюджетних та інших споживачів.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд при розгляді апеляційної скарги на постанову Новомосковського міськрайонного суду від 20.03.2017 року по справі № 183/6881/16 звернув увагу відповідача на те, що визначений законом компетенційний розподіл повноважень з приводу затвердження тарифів та коригувань до них, покладається на відповідний орган місцевого самоврядування.
Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IVвизначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Частиною 3 статті 20 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633 – IV встановлено, що тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб’єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.
З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово – комунальних послуг, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01.06.2011 року № 869, якою у тому числі затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води.
Саме цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (п. 1 Порядку).
Цей же Порядок застосовується під час встановлення органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів.
Реалізація цього Порядку на практиці дозволяє запровадити механізм розрахунку економічно обґрунтованих тарифів на підставі державних, галузевих норм і нормативів на житлово – комунальні послуги для підприємств усіх форм власності, забезпечує єдині принципи та методичні основи формування тарифів, вводить єдину класифікацію витрат, які включаються до складу повної собівартості житлово-комунальних послуг, запобігає включенню до складу тарифів витрат, безпосередньо не пов’язаних з наданням таких послуг.
Відповідно до абзаців 1 ч. 2 ст. 31 Закону № 1875-IV виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово – комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.
На даний час такими уповноваженими органами є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та органи місцевого самоврядування.
В даному випадку, до повноважень Комісії віднесено встановлення тарифів на комунальні послуги (тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) суб’єктам природних монополій та суб’єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією.
В свою чергу, органи місцевого самоврядування, яким при цій ситуації, за своєю територіальністю, являється Черкаська селищна рада, встановлюють тарифи на комунальні послуги для решти підприємств, які не підпадають під регулювання Комісії.
У відповідності до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.
Дійсно, ці повноваження є власними (самоврядними) повноваженнями виконавчого органу, який створюється для здійснення виконавчих функцій та повноважень місцевого самоврядування.
При цьому слід звернути увагу на постанову Кабінету Міністрів № 269 від 17.07.2014 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до Порядків формування тарифів на житлово – комунальні послуги в частині скасування вимог стосовно отримання підприємствами, які не є ліцензіатами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, висновків Держінспекції щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов’язаних з виробництвом/наданням окремих видів житлово – комунальних послуг.
Частиною 10 статті 31 Закону № 1875-IV визначено, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.
Отже, у випадках зазначених у ч. 10 ст. 31 Закону № 1875-IV, на відповідача, як на орган, що уповноважений здійснювати встановлення тарифів, покладається обов’язок затвердження проведеного Будинкоуправлінням № 2 коригування складових встановленого тарифу.
При цьому, орган уповноважений здійснювати встановлення тарифів, жодним законом, або іншим нормативно – правовим актом не наділяється правом вимагати від виконавця/виробника комунальних послуг надання висновку Держінспекції, щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов’язаних з виробництвом/наданням окремих видів житлово – комунальних послуг.
Крім того, з листів Департаменту житлово – комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Квартирно – експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська від 15.08.2016 року № 3039 вбачається, що орган місцевого самоврядування зобов’язаний здійснювати встановлення тарифів на теплову енергію.
Згідно ч. 9 ст. 31 Закону № 1875-IV спори щодо формування та встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем, в силу ч.2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірність прийнятого рішення № 29 від 16.06.2017 року, як і не доведена економічна необґрунтованість витрат, пов’язаних з виробництвом/наданням такого виду житлово – комунальних послуг, а тому позов підлягає задоволенню.
При цьому суд виходить з того, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.03.2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд від 20.06.2017 року, визнана незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду питання затвердження проведеного Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської КЕЧ району коригування встановленого тарифу на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних організацій та інших споживачів, згідно з певними поданнями Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, а тому, виходячи з приписів ч.2 ст. 124 Конституції України, за якою юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, та у відповідності до ч.1 ст. 11 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність зобов’язання відповідача прийняти рішення, яке відносить виключно до його компетенції.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 11, 70, 71, 158-163 КАС України, ст. 19, 124 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про житлово – комунальні послуги», суд, -
п о с т а н о в и в:
Позовні вимоги Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 16.06.2017 року № 29 «Про розгляд звернень Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району щодо затвердження проведених коригувань встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії».
Зобов’язати Черкаську селищну раду Новомосковського району Дніпропетровської області прийняти рішення про затвердження про затвердження проведених коригувань встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на підставі поданих Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської КЕЧ району розрахунків, згідно з поданнями від 13.09.2016 року № 702, від 25.10.2016 року № 826, від 07.11.2016 року № 843, від 30.11.2016 року №897, від 29.12.2016 року №945, від 13.01.2017 року № 26, від 27.01.2017 року № 49.
Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.