Справа № 809/890/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2017 р. Справа № 809/890/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Назарук В.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Кічури Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару №206000/2017/000122/1 від 11.04.2017, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару №206000/2017/000122/1 від 11.04.2017.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Івано-Франківська митниця ДФС України діяла поза межами своїх повноважень і всупереч нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оскільки, позивачем було подано всі необхідні додаткові документи, які вимагались відповідачем. Вказано, що в порушення вимог частини 9 статті 55 Митного кодексу України, Івано-Франківською митницею ДФС України не визнано митну вартість, визначену декларантом за першим методом. Крім цього зазначено, що відповідач протиправно прийшов до висновку про недостатність інформації у супровідних документах для оформлення автомобіля за зазначеним позивачем методом, оскільки одночасно з митною декларацією позивач надав відповідачу всі необхідні документи, що підтверджували митну вартість товару.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с.28-29). В обґрунтування своєї правової позиції зазначила, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просила відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс), позивачем 10.04.2016 придбано у нерезидента транспортний засіб марки Ford Mustang, 2015 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, вартістю 6200,00 доларів США (а.с.40-41).

Представником позивача, декларантом - фізичною особою-підприємцем 31.03.2017 було подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206010/2017/411010 для митного оформлення транспортного засобу марки Ford Mustang, 2015 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 (а.с.33).

Посадовою особою Івано-Франківської митниці ДФС України було направлено електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість вказаного автомобіля, зокрема - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару, що підтверджується доводами сторін.

На виконання вказаної вимоги про надання додаткових документів, позивачем було надано митному органу вантажно-митну декларацію країни експорту, реєстраційну заяву про продаж даного автомобіля та рахунок-фактуру (а.с.45-49).

За результатами встановлення правильності визначення митної вартості, 11.04.2017 Івано-Франківською митницю ДФС прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару №206000/2017/000122/1 за яким було визначено митну вартість даного легкового автомобіля за резервним методом у розмірі 11746,75 доларів США (316881 грн.) (а.с.6).

Згідно вказаного рішення про коригування митної вартості товару митна вартість товару визначена за методом щодо подібних товарів (стаття 60 Митного кодексу України). При визначенні митної вартості товару перший метод не застосований, у зв'язку з ненаданням документів, передбачених частиною 2 статі 53 Митного кодексу України, а саме якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Другий метод визначення митної вартості (стаття 59 Митного кодексу України) не застосований у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари. Джерело інформації МД №UA500110000/2016/200613 від 16.12.2016. Проведено консультації з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статі 55 та главою 4 Митного кодексу України.

Івано-Франківською митницю ДФС 11.04.2017 прийнято картку відмови в митному оформленні (випуску) товару №UA206000/2017/00123 (а.с.11).

Надаючи правову оцінку прийняттю оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 1 частини 1 статті 50 Митного кодексу України, передбачено, що серед іншого, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що представником позивача разом з митною декларацією №206010/2017/411010 для митного оформлення вказаного транспортного засобу марки Ford Mustang, 2015 року виготовлення, було подано: рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 10.04.2016 (а.с.40-41), декларацію про проходження товару №0380 від 10.04.2016, акт проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 08.10.2016 №209100502/2016/000431, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №3135022 від 07.10.2016, рахунок-фактуру (інвойс) про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2380 від 21.09.2016 (а.с.46-47), висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями б/н від 29.03.2017, висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №610 від 19.03.2017, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампа Радіологічний контроль) №3105 від 10.04.2016, інд. код від 17.06.2003, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.007.02564-17 від 17.03.2017, інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №1/1-1-0-0/1/00/1/3/2.5.13 від 07.04.2017.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Згідно митної декларації №206010/2017/411010 від 31.03.2017 декларант в графі 42 декларації «ціна товару» зазначив 6260,00 доларів США, а в графі 45 декларації «коригування» зазначив 316881,01 грн. (а.с.33). Водночас, в документі, який підтверджує факт купівлі-продажу автомобіля відсутня інформація про те, що транспортний засіб на момент продажу мав аварійні пошкодження, як стверджує позивач, отже, документ (рахунок-фактура), який зазначено у пункті 2 статті 53 Митного кодексу України як обов'язковий, не містив повної характеристики про стан автомобіля, який впливає на його вартість.

За таких обставин, при митному оформленні вищевказаного автомобіля відповідачем обґрунтовано встановлено можливе заниження митної вартості товару та причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

При цьому, декларантом не було подано документи, які підтверджують заявлену митну вартість: у випадку якщо рахунок сплачено-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, передбачені підпунктами 4, 5 частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

Таким чином, відповідач обґрунтовано мотивував оскаржуване рішення неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу.

Згідно із частиною 5 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

На виконання вимоги про надання додаткових документів, позивачем було надано митному органу вантажно-митну декларацію країни експорту, реєстраційну заяву про продаж даного автомобіля та рахунок-фактуру, водночас висловлено незгоду з рішенням митного органу, та зазначено, що ці документи підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару (а.с.45-49).

Відповідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, в разі не подання декларантом або уповноваженою ним особою будь-якого документу, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 9 статті 55 Митного кодексу України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Однак, декларантом або уповноваженою ним особою на протязі 80 днів не було надано зокрема витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, у зв'язку з цим посадовою особою Івано-Франківської митниці не було скасовано рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Враховуючи те, що подані позивачем документи у своїй сукупності не підтверджують достовірності наданої інформації, при цьому відповідачем вимагались документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості транспортного засобу, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, не подання повного переліку, зазначеного у частині 2 статті 53 Митного кодексу України є обґрунтованою підставою для коригування митної вартості товару.

Разом з наведеним, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів вказано джерела інформації, що використовувалися відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом, враховуючи наступне.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно частини 3 статті 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за: основним та другорядними методами. Першим (основним) методом визначення митної вартості товарів, які імпортуються, є метод за ціною договору (вартість операцій). Кожний наступний (другорядний) метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що в даному випадку інспектор не міг застосувати основний методом, оскільки відповідачем не було надано документів, визначених пунктами 4, 5 частини другої статті 53 Митного кодексу України. У зв'язку з цим посадовою особою і було направлено повідомлення з вимогою додаткових документів, зокрема - якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Слід вказати, що відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, однак на підтвердження своїх доводів, позивачем не було надано вказаних документів суду.

У разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна походження; виробник.

Як зазначено у рішенні про коригування, другий метод визначення митної вартості (стаття 59 Митного кодексу України) не застосований у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари. Джерело інформації МД №UA500110000/2016/200613 від 16.12.2016 (а.с.30). Проведено консультації з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статі 55 та главою 4 Митного кодексу України. Висновок експерта не взятий до уваги так як він не відповідає пункту 7.53.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092.

Згідно пункту 7.53.9 вказаної Методики, підставою для зниження вартості колісних транспортних засобів унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов'язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання колісних транспортних засобів або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення колісних транспортних засобів до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.

Додатково додані - вантажно-митна декларація країни експорту, реєстраційна заява про продаж даного автомобіля та рахунок-фактура, які було надано митному органу на виконання вимоги про надання додаткових документів, не підтверджують митну вартість даного транспортного засобу, крім цього, не надано належних супровідних документів на момент перетину митного кордону України, які б підтверджували аварійні пошкодження автомобіля (а.с.45-49).

З наведеного вбачається, що відповідачем правомірно не здійснювалося використання другого методу через те, що не було можливості знайти ідентичний товар, оскільки критерії, які зазначені суттєво різняться.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (частини 1, 2 статті 60 Митного кодексу України).

Рішення про коригування митної вартості товару №206000/2017/000122/1 від 11.04.2017 Івано-Франківською митницею ДФС України було прийнято по подібному автомобілю, ввезеному з США, оформленому та випущеному у вільний обіг, який має схожі характеристики і складається зі схожих компонентів (а.с.30).

Відповідач визначив подібний автомобіль врахувавши якість, наявність торгової марки та репутацію на ринку, тому, враховуючи наведене, Івано-Франківською митницею ДФС застосовано другий метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, передбачений статтею 60 Митного кодексу України з урахуванням всіх обставин, які мали значення для його визначення.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про коригування митної вартості товару №206000/2017/000122/1 від 11.04.2017 є обґрунтованим, прийнятими з дотриманням норм чинного законодавства.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 05.09.2017.