Справа № 604/247/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7077/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року у справі № 604/247/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року.

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року позов задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо не проведення перерахунку утримання судді у відставці ОСОБА_1

Крім того, суд зобов'язав здійснити перерахунок та виплату позивачу судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 01 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року включно з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.1 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Верховної ради України від 08.09.2016 р. «Про звільнення суддів», Наказу Підволочинського районного суду від 19.09.2016 р. ОСОБА_1 звільнена з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

09 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку грошового утримання у зв'язку із збільшенням з 01 грудня 2016 року мінімального розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Проте, пенсійний орган відповідно до поданої заяви позивача провів перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з січня 2017 р., а не з 01 грудня 2016 р.

Із змісту ч.4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» видно, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 зазначив, що при визначенні довічного грошового утримання судді у відставці застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у зв'язку із підвищенням суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з 01 грудня 2016 року.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на ту обставину, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди виходячи із наступного.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не визначена процедура здійснення перерахунку такого утримання, як й не визначена така процедура Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. N 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за N 200/14891, у редакції, що діяла станом на час подання позивачем заяви про здійснення перерахунку утримання.

Оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не врегульована процедура перерахунку щомісячного довічного грошового отримання, правомірно застосувати аналогію права, а саме приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку перерахунок необхідно здійснити з 01 грудня 2016 року оскільки, позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся 09 грудня 2016 року, тобто до 15 числа поточного місяця.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1, у редакції постанови від 20.03.2017 р. № 5-1, визначає процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Так, пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Проте, дана редакція Порядку не діяла на час подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (09 грудня 2016 р.), відповідно не може бути застосована до даних правовідносин.

Враховуючи, що позивач 19.09.2016 р. звільнена з посади суддів у зв'язку з виходом у відставку тобто, до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 р. який набрав чинності 30.09.2016р., доводи апелянта на покликання на даний закон не мають правового значення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, Лановецьке об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області як суб'єкт владних повноважень діяв не в межах повноважень та не у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року у справі № 604/247/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н. В. Бруновська
Суддя І. І. Запотічний
Суддя В. З. Улицький

Ухвала складена в повному обсязі 01.09.2017 року.