Справа № 2-а-73/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-73/11

провадження у справі №

01 лютого 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...ОСОБА_1 при секретарі…………….....ОСОБА_2

з участю позивача……………...……..ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до інспектора ДПС роти ДПС ОДДЗ м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_4

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову серії АМ1 №042880 від 07 грудня 2010 року, винесену відповідачем щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07 грудня відповідачем щодо нього було складено протокол та винесено постанову, про те, що він на трасі Київ Чоп керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху та рухався із швидкістю 103 км/год, що було зафіксовано за допомогою приладу «Беркут». На всі його заперечення та пояснення, що швидкість руху він не перевищував, що можуть підтвердити свідки, які знаходилися з ним в автомобілі, відповідач не відреагував та склав протокол, винісши постанову, яку позивач вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини його неявки до суду невідомі, заяв про розгляд справу за його відсутності та жодних заперечень на позов від нього не надійшло.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 07 грудня 2010 року відповідачем відносно позивача було складено протокол серії АМ1 №132649 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що позивач ОСОБА_3 цього ж дня о 10 год. 23 хв., на 167 км а/д Київ Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії знаків 3.29 «70 км/год» та 1.37 «Дорожні роботи», рухався із швидкістю 103 км/год, чим перевищив швидкість на 33 км/год, чим порушив п. 12.9 «б» ОСОБА_5 Дорожнього Руху України. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» №0801167 (а.с.4).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №042880 від 07 грудня 2010 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., порушення зафіксоване приладом «Беркут» №0801167 (а.с.3).

У відповідності до п. 12.9 «б» ОСОБА_5 дорожнього руху України затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 (обмеження швидкості до 50 км/год), 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 ПДР України.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Посилання позивача на те, що ним не було допущено перевищення швидкості, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ1 №132649 від 07 грудня 2010 року підтверджено факт порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, що зафіксовано за допомогою приладу вимірювання швидкості «Беркут» №0801167, крім того, ця обставина підтверджується копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №042880 від 07 грудня 2010 року.

Пояснення позивача суд не бере до уваги, оскільки наявні підстави вважати, що вони дані з метою уникнення від адміністративної відповідальності, крім того, позивачем при складенні протоколу не заявлялось клопотання про допит свідків.

Оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, і не викликає у суду сумнівів щодо правдивості обставин, викладених в ній.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, що було, в повній мірі, доведено в судовому засіданні.

Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією цієї статті.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора ДПС роти ДПС ОДДЗ м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за безпідставністю.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Л. Й. Савицька