Справа № 821/1181/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 серпня 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/1181/17

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

05 серпня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, а саме:

- визнати протиправною діяльність Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та керівництва Білоусівської селищної ради, постановити ухвалу, якою накласти заборону на вчинення будь-яких дій, що стосуються вилученої земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, кА була раніше надана ОСОБА_2 для ведення селянського господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області на період до ухвалення остаточного судового рішення;

- визнати дії управління Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Білоусівської селищної ради протиправними, що спричинили позивачу значну матеріальну та моральну шкоду;

- скасувати ухвалений наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.06.2017 р. за № 21-2773/18-17-СГ про припинення права користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яку було раніше надано ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області;

- визнати таким, що спадкоємець ОСОБА_1 має законне право на успадкування за законом відкритої спадщини після смерті чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана її чоловіку ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області та керівництво Білоусівської селищної ради не чинити перешкоди та супротив, а саме прийняти відповідне рішення та виготовити відповідні дозвільні документи щодо належного оформлення державним нотаріусом законного права успадкування за законом відкритої спадщини після смерті чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області припинити протиправні дії щодо не визнання законного права успадкування за законом відкритої спадщини після смерті чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області та Білоусівську селищну раду відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоди за весь час вчинення протиправних дій;

- стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача компенсацію грошових коштів у відшкодування за заподіяну позивачу моральну шкоду в розмірі 20000 грн. у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я на влаштовану тривалу протиправну тяганину щодо навмисного невиконання попереднього рішення суду, ухваленого на користь ОСОБА_2;

- позбавити позивача сплати держмита згідно Декрету Кабміну України про сплату судового збору;

- направити окрему ухвалу до органів ГУНП в Херсонській області та прокуратури, щодо притягнення винних осіб до відповідальності в зв'язку з умисним влаштованим корупційним переслідуванням з метою протиправного відібрання земельної ділянки загальною площею 37,45 га та свідомим не виконанням рішення (постанови) Херсонського окружного адмінсуду від 09.08.2012р. справа №2-а-2819/12, що набуло чинності.

Ухвалою суду від 09 серпня 2017 року адміністративний позов залишено без руху до 22 серпня 2017 року.

Ухвалою суду від 22 серпня 2017 року задоволено заяву судді Бездрабко О.І. про самовідвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 серпня 2017 року адміністративну справу №821/1181/17 передано судді Кузьменко Н.А.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративного позову, вважає, що його необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів (ч.2 ст.106 КАС України).

Надані позивачем додатки до адміністративного позову не відповідають вимогам, які спеціальне законодавство та КАС України пред'являють для доказів, оскільки вони не завірені належним чином.

Окремо суддя звертає увагу позивача на необхідність надати розрахунок суми матеріальних збитків (матеріальної шкоди), які належить відшкодувати за рахунок відповідачів, а також зазначити розмір відшкодування таких збитків стосовно кожного з відповідачів.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Згідно з преамбулою до Закону України «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (абз.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Так, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру належить сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру належить сплатити судовий збір за ставкою1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір»).

В адміністративному позові викладено 14 вимог (визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказів) немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, але судовий збір не сплачено.

Підставами для «позбавлення позивача сплати держмита» ОСОБА_1 наводить ч.1-3 ст.82 ЦПК України та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в зв'язку з тим, що остання є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1945,20 грн.

Однак в даному випадку позиція позивача стосовно наявності підстав для звільнення її від сплати судового збору є спірною, оскільки Закон України «Про судовий збір» в статті 5 не передбачає пільг для сплати судового збору пенсіонерами.

Законодавцем встановлено певний механізм, який передує порушенню провадження в адміністративній справі, передбачений, зокрема, в ст.106 КАС України, тобто в даному конкретному випадку мова йде про конвенційний принцип «законне обмеження».

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (Заява N 20347/03 п.35) суд зазначив, що «…пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом ... Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням».

В той же час ст.88 КАС України дає суду право зменшити розмір судових витрат або звільнити від їх оплати, відстрочити та розстрочити судові витрати, але позивач просить звільнити її від сплати судового збору за правилами ЦПК України, а не за правилами КАС України.

Надана в якості доказу довідка Великоолександрівського сектору Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про розмір пенсії позивача не є беззаперечним доказом майнового стану.

Для визначення майнового стану позивача необхідним є не лише надання доказів отримання мінімальних доходів, але й надання доказів здійснення витрат, наприклад здійснення комунальних платежів, витрат на придбання ліків, тощо.

Саме сукупність цих документів слугуватиме належним доказом майнового стану позивача та дасть суду належні підстави для застосування приписів ст.88 КАС України.

Позивачу слід або сплатити судовий збір в належному розмірі, або надати належні докази тяжкого матеріального стану.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною 1 статті 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Предметом зазначеної позовної вимоги є фактично спір про цивільне право на земельну ділянку, а саме право на успадкування за законом відкритої спадщини позивачем після смерті її чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана її чоловіку ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства.

Так, питання щодо переходу права на спадщину за законом, в тому числі спадкування права на земельну ділянку врегульовані ст.ст.1218-1225, ст.ст.1258-1270 ЦК України.

Враховуючи те, що спір за цією позовною вимогою виник із цивільних правовідносин, суддя приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим і має вирішуватись за правилами ЦПК України. Дана вимога позивача не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, а відтак компетенція адміністративних судів, встановлена ст.17 КАС України, на її розгляд не поширюється.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суддя відмовляє у відкритті провадження в частині заявленої вимоги про визнання таким, що спадкоємець ОСОБА_1 має законне право на успадкування за законом відкритої спадщини після смерті чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана її чоловіку ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, оскільки ця позовна вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинна розглядатися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява в частині позовних вимог підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.2,3 ст. 106, ч.1 ст.108, п.1 ч.1 ст.109, ст.160, ст.165 КАС України, суддя,-

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 07 вересня 2017 р., а саме, вчинити передбачені ухвалою дії та роз'яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків, у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/1181/17 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В частині позовної вимоги про визнання таким, що спадкоємець ОСОБА_1 має законне право на успадкування за законом відкритої спадщини після смерті чоловіка на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 37,45 га, яка була раніше надана її чоловіку ОСОБА_2 на праві довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського особистого господарства, за межами населених пунктів на території Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, - відмовити у відкритті провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьменко Н.А.