Справа № 813/2782/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року Справа № 813/2782/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання до їх вчинення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі ГУ Держгеокадастру у Львівській області), в якому просить визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту та зобовязати ГУ Держагеокадастру у Львівській області надати такий дозвіл. В обґрунтування позовних вимог вказує на невідповідність відмови відповідача, оформленої листом від 10.03.2017 №К-1558/0-1780/6-17, вимогам пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України та відсутності законодавчої підстави такої відмови як надання заперечень (непогодження) органом місцевого самоврядування, що свідчить про її протиправність. Вважає, що єдиним ефективним способом захисту її порушеного права є прийняття судом рішення про зобовязання відповідача надати відповідний дозвіл, як це передбачено статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Суть заперечень полягає у тому, що відмова ГУ Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зумовлена відсутністю погодження Грибовицької сільської ради про надання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до доручення Віце-премєр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014, одержання такої згоди є обовязковою. Вважає відмову від 10.03.2017 №К-1558/0-1780/6-17 законною. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.02.2017 ОСОБА_3 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 (два) гектари, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту Грибовицької сільської ради Жовківського району.

До заяви було долучено копії таких документів: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копія документа, що посвідчує особу та копія документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

Листом від 10.03.2017 №К-1558/0-1780/6-17 ГУ Держгеокадастру у Львівській області відмовило ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у звязку з тим, що Грибовицька сільська рада питання про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою винесла на розгляд чергової сесії, про що повідомила листом від 02.03.2017 №02-18/73.

При вирішення даного спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України, у відповідності до частини шостої якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно визначених статтею 122 ЗК України повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Вказана норма кореспондується з пунктом «є-1» частини 1 статті 15-1 ЗК України, якою передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015 №14, Головне управління є територіальним органом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України (підпункт 12 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 03.02.2017 звернулась до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 (два) гектари, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. До клопотання ОСОБА_3 долучила всі необхідні документи

У звязку із надходженням клопотання ОСОБА_3, ГУ Держгеокадастру листом від 16.02.2017 № К-1558/0-1112/6-17 звернулося до Грибовицької сільської ради Жовківського району з проханням перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови території населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3

Такі дії відповідач пояснює вимогами доручення Віце-премєр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014, відповідно до яких з 15.10.2014 запроваджено обовязкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності шляхом обовязкового направлення на розгляд місцевих рад на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою відповідних погоджень.

Як на відмову у задоволенні клопотання позивача від 03.02.2017 відповідач посилається на те, що на відсутність погодження Грибовицької сільської ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3

Суд вважає такі доводи неправомірними з огляду на таке.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 введено в дію ряд рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1:

2.Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення:

зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Системний аналіз положень рішення колегії Держземагенства України №2/1 дає підстави стверджувати, що підставою відмови заявнику може бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 та ч.3 ст.123 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держземагенства повинен забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Водночас обовязковому погодженню з органами місцевого самоврядування на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою підлягають звернення юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

В матеріалах справи міститься лист Грибовицької сільської ради від 02.03.2017 №025-18/73, наступного змісту: «Грибовицька сільська рада повідомляє, що ваш лист № К-1558/0-1112/6-17 від 16.02.2017 року скеровано на розгляд земельної комісії та буде розглянутий на черговому засіданні сесії сільської ради, про що вас буде повідомлено додатково».

Саме на цей лист відповідач посилається при прийнятті оскаржуваної відмови, стверджуючи при цьому на правомірність своєї відмови.

Суд звертає увагу на те, що лист Грибовицької сільської ради від 02.03.2017 №025-18/73 не містить мотивованих заперечень стосовно надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки, про яку вона клопоче, як це вимагається пунктом 2.3 рішення колегії Держземагенства України №2/1.

За таких обставин у відповідача не було правових підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3, яке підлягало до розгляду згідно до вимог пункту 2.4 рішення колегії Держземагенства України №2/1 у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку оскаржуваним діям відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту, які оформлені листом від 10.03.2017 №К-1558/0-1780/6-17, суд дійшов висновку що вони не відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України та вимогам Земельного кодексу України, тому їх слід визнати протиправними, задовольнивши позов в цій частині.

Ураховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача, виходячи із положень пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 та наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, суд вважає за можливе зобовязати відповідача надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 гектара для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту, оскільки це не повязано із здійсненням відповідачем владних повноважень під час адміністративних процедур.

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 280 грн, сплаченого позивачем за квитанцією №ПН852 від 31.07.2017.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту, оформлені листом від 10.03.2017 №К-1558/0-1780/6-17.

Зобовязати Головне управління Держагеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради за межами населеного пункту.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_3 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.