Справа № 382/1174/17
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1174/17
Провадження 2-а/382/56/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області в особі сільського голови Круглової Валентини Іванівни про визнання протиправним і скасування розпорядження та стягнення моральної шкоди,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області в особі сільського голови Круглової Валентини Іванівни про визнання протиправним і скасування розпорядження та стягнення моральної шкоди, в котрому зазначено, що з 5 листопада 2015 року вона працює на посаді секретаря Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області. 29 червня 2017 року сільським головою Ничипорівської сільської ради Кругловою В.І. було винесено розпорядження № 28-К про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, в зв'язку з невиконанням функціональних обов'язків згідно п/п 2.2 посадової інструкції секретаря Ничипорівської сільської ради (недотримання термінів виконання документів), а саме на 27.06.2017 року не подано протокол 18-ї сесії Ничипорівської сільської ради від 16.06.2017р. Вважає, що вищевказане розпорядження сільським головою було винесено в порушення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», КЗпП України, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню. Згідно розпорядження Ничипорівської сільської ради від 7 червня 2017 року за № 23-к у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про впорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади органів влади, органів прокуратури, судів та інших органів», керуючись ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», згідно умов колективної угоди відбуваючи щорічну відпустку за період праці з 05.11.2016 по 06.11.2017 року, терміном 30 календарних днів з 12.06.2017р. по 12.07.2017р., виконання обов'язків сільського голови тимчасово покладено на час відпустки на секретаря сільської ради ОСОБА_1. В той же час, 29 червня 2017 року під час перебування у відпустці сільським головою було винесено спірне розпорядження про догану за №28-к, тобто поза межами своїх повноважень. Також, вважає, що застосовуючи дисциплінарне стягнення до неї без відібрання у неї пояснень призводить до суттєвого порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення, адже в такому випадку стягнення накладається лише із урахуванням думки особи, яка накладає стягнення, та без урахування обставин, які може повідомити працівник, та які можуть вплинути на прийняття рішення щодо накладення стягнення. Крім того, при вирішенні питання про оголошення їй догани не враховано всі обставини справи та завдано їй моральну шкоду. Внаслідок безпідставної догани її пригнічує відчуття морального тиску, несправедливості, приниження, протиправної поведінки роботодавця, від якого вона залежна. Стаж її роботи на державній службі становить понад 17 років, з яких її завжди тільки заохочували і жодного разу не притягували до дисциплінарної відповідальності.Внаслідок незаконного притягнення її до дисциплінарної відповідальності їй завдано душевного болю, відчуттів зневаги і образи, підриву її професійного авторитету і ділової репутації серед працівників сільської ради. З огляду на викладене, розмір моральної шкоди, що виражає глибину внутрішніх психологіч Просила Вважає його розумним та справедливим. Просила визнати протиправним і скасувати розпорядження Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області №28-к від 29.06.2017 «Про винесення догани секретарю Ничипорівської сільської ради ОСОБА_1.» та стягнути з ОСОБА_3 - голови Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області на її користь 2000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечувала, обгрунтовуючи це наступним. За час роботи на посаді секретаря сільської ради ОСОБА_1 зарекомендувала себе як конфліктний, недобросовісний парцівник. Неодноразово порушувала вимоги діловодства та терміни виконання документів, була попереджена щодо порушення трудової дисципліни. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 вказувалось на неналежне виконання нею своїх посадових обов"язків, але вона відповідних висновків не зробила та до неї було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 28 червня 2017 року вона звернулася до позивачки з вимогою надати протокол виконкому, проте, жоден з протоколів не був поданий нею. Вважає, що позивачка не має права на відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

З показів свідка ОСОБА_4 даних в судовому засіданні вбачається, що між секретарем сільської ради ОСОБА_1 та головою сільської ради виникають постійні сварки, позивачка не виконувала в повній мірі вказівки голови сільської ради.

З показів свідка ОСОБА_5 даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює на посаді бухгалтера у Ничипорівській сільській раді з 2009 року. У позивачки та голови сільської ради конфлікти із-за недотримання субординації. Коли голова сільської ради була у відпустці, то ОСОБА_1 не захотіла підписувати фінансові документи.

Відповідно до ч.1 ст. 65 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 (діє з 01.05.2016) підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Закон діє у просторі та часі, зворотної сили не має. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків. При цьому повинен бути належним чином зафіксований факт такого порушення та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно із ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 вищенаведеного Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно із ч. 1 ст. 147-1 дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Статтями 148, 149 КЗпП України встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Докази моральних страждань не є сталою системою. Позивач повинен доказати наявність моральної шкоди, тобто негативних змін у психічному, психологічному та моральному стані. Разом з тим, очевидним є той факт, що незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності завдається моральна шкода, психологічні та душевні страждання.

На підставі норм ст. 1 п. 1, 2 Закону України «Про державну службу, Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідач є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому на них покладається обов'язок діяти у відповідності до вимог Конституції України та законів України, зокрема з дотриманням ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до пункту 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна служба є державною службою.

За умовами ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Стаття 10 Закону України «Про державну службу» передбачає права державного службовця, у т.ч. на повагу до своєї особистості, гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників та інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо тощо.

Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України ( 254к/96-ВР ), законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), "Про статус депутатів місцевих рад" ( 93-15 ), "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" ( 2487-17 ), цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Статтею 8 цього закону передбачено, що основними обов'язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено, що з 5 листопада 2015 року позивачка працює на посаді секретаря Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, (витяг з трудової книжки. а.с.5). 29 червня 2017 року сільським головою Ничипорівської сільської ради Кругловою В.І. було винесено розпорядження № 28-К про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, в зв'язку з невиконанням функціональних обов'язків згідно п/п 2.2 посадової інструкції секретаря Ничипорівської сільської ради (недотримання термінів виконання документів), а саме на 27.06.2017 року не подано протокол 18-ї сесії Ничипорівської сільської ради від 16.06.2017р. (а.с.12). Вищевказане розпорядження сільським головою було винесено в порушення ст.ст.7,8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 149 КЗпП України. Так, згідно розпорядження Ничипорівської сільської ради від 7 червня 2017 року за № 23-к у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про впорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади органів влади, органів прокуратури, судів та інших органів», керуючись ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», згідно умов колективної угоди відбуваючи щорічну відпустку за період праці з 05.11.2016 по 06.11.2017 року, терміном 30 календарних днів з 12.06.2017р. по 12.07.2017р., виконання обов'язків сільського голови тимчасово покладено на час відпустки на секретаря сільської ради ОСОБА_1.(а.с.14). 29 червня 2017 року під час перебування у відпустці, сільським головою, відповідачкою по справі було винесено спірне розпорядження про догану за №28-к, тобто поза межами наданих їй повноважень, оскільки остання перебувала у відпустці. Крім того, вищевказане розпорядження було винесене без відібрання у позивачки пояснень, що призводить до поршуення процедури накладення адміністративного стягнення.

Об'єктом захисту в адміністративному судочинстві є порушене суб'єктом владних повноважень права позивача на працю. Враховуючи, що розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, воно підлягає до скасування, а дії Круглової В.І. є протиправними.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача, то суд знаходить їх безпідставними, оскільки позивачкою в судовому засіданні не доведено, що порушення її законних прав призвели до втрати нею нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Керуючись ст.ст. 9,11,17,18,71,86,99,160 КАС України, ст. 65 ЗУ "Про державну службу", ст. ст. 139, 147, 147-1, 148,149, 237-1 КзПП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області в особі сільського голови Круглової Валентини Іванівни про визнання протиправним і скасування розпорядження та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області № 28-к від 29.06.2017 року "Про винесення догани секретарю Ничипорівської сільської ради ОСОБА_1."

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Литвин Л.І.