Справа № 593/974/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8794/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Бережанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2017 року у справі № 593/974/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бережанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про визнання права на перехід з пенсії по віку на пенсію державного службовця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Управління) з вимогами про визнання за ним права на отримання пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» та зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з часу його звернення.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 11.08.2017 Управлінням йому було призначено пенсію по віку з врахуванням страхового стажу 40 років 1 місяць 26 днів, в тому числі на посадах державної служби - 25 років 23 дні, відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Проте, враховуючи те, що 01 травня 2016 року набув чинності ЗУ " Про державну службу", яким передбачено особливості пенсійного забезпечення державних службовців, а саме осіб, які пропрацювали не менше як 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, він маючи загальний стаж на посадах державної служби 25 років 23 дні у червні 2017 року звернувся до відповідача з всіма необхідними документами, з вимогою щодо переводу його з пенсії по віку на пенсію державного службовця. Однак, йому в цьому було відмовлено, мотивуючи це тим, що з 01 червня 2016 року посада начальника відділу управління агропромислового розвитку Бережанської райдержадміністрації відсутня, так як управління агропромислового розвитку райдержадміністрації перейменоване у відділ агропромислового розвитку райдержадміністрації. Вважає, що дана відмова є незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси, за захистом яких він вимушений звернутися до суду і просить суд визнати за ним право на отримання пенсії за віком згідно ст. 37 ЗУ " Про державну службу" та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком згідно ст.37 ЗУ "Про державну службу" з часу його звернення за призначенням такої пенсії.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2017 адміністративний позов задоволено за обґрунтованістю та під ставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленою постановою суду, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать матеріалам справи, та постановити нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує аналогічним доводами, що і в запереченні на позов, зазначаючи при цьому, що згідно з поданою заявою ОСОБА_2 з 11.08.2014 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про зайнятість». Пенсія призначена з врахуванням страхового стажу 40 років 1 місяць 26 днів, в тому числі на посадах державної служби - 25 років 23 дні. Оскільки, позивач на час звернення за призначенням пенсії не був державним службовцем, то у його випадку, надається довідка про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі. У ході перевірки поданих для призначення пенсії документів встановлено, що посада позивача за останнім місцем роботи на державній службі на момент звернення за призначення пенсії відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» відсутня. Крім того, 01.06.2016 на виконання розпорядження голови районної державної адміністрації від 31.05.2016 № 208-од «Про впорядкування структури районної державної адміністрації» управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації перейменоване у відділ агропромислового розвитку районної державної адміністрації. У разі перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою (п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих осіб від 14.09.2016 № 622). Оскільки порядок видачі довідки в разі відсутності посади у відповідному державному органі відсутній, тому обчислити розмір пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно поданих ОСОБА_2 довідок про складові заробітної плати № 69 від 01.03.2017 та № 70 від 01.03.2017, підстав немає.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем 11 серпня 2014 року було призначено позивачу пенсію за віком з врахуванням страхового стажу 40 років 1 місяць 26 днів, в тому числі на посадах державної служби - 25 років 23 дні, відповідно до ЗУ "Про зайнятість". Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України доказуванню не підлягають.

Позивач, маючи стаж на посадах державної служби 25 років 23 дні, у червні 2017 року звернувся до відповідача з необхідними документами та вимогою щодо переводу його з пенсії по віку на пенсію державного службовця.

Листом Управління від 13 червня 2017 року за № 1937 позивачу було відмовлено у переведенні з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по віку згідно Закону України «Про державну службу». В обґрунтування своєї відмови відповідач посилається на те, що з 01 червня 2016 року посада начальника відділу управління агропромислового розвитку Бережанської райдержадміністрації відсутня, а також управління агропромислового розвитку райдержадміністрації перейменоване у відділ агропромислового розвитку райдержадміністрації. У разі перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою (п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих осіб від 14.09.2016 № 622). Оскільки порядок видачі довідки в разі відсутності посади у відповідному державному органі відсутній, тому обчислити розмір пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно поданих ОСОБА_2 довідок про складові заробітної плати № 69 та № 70 від 01.03.2017 підстав немає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки стаж роботи позивача на посадах державної служби на час звернення до відповідача про перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» складає 25 років 23 дні, а отже дає йому право на обчислення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу», який набув чинності 01.05.2016 року.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, звертаючи увагу на встановлені обставини у справі та норми права, що врегульовують дані правовідносини.

За нормами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави щодо тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».

Так, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким передбачено особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до пунктів 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (в редакції на час звернення позивача про перехід на інший вид пенсії) Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, до осіб, зазначених у п.10 та п.12 розділу ХІ Закону № 889-VIII законодавець з 1 травня 2016 року відновив дію ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно із ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ до досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші - після досягнення ними, зокрема віку 61 року 6 місяців для тих, хто народився з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Враховуючи, що на час звернення позивача до відповідача про переведення на пенсію по віку як державного службовця його стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби складав більше як 20 років, то за ним зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

Крім того, згідно паспортних даний позивач на час звернення до відповідача про перехід на пенсію по віку як державного службовця не перебував на державній службі, проте досяг більшого віку, а ніж 61 рік і 6 місяців, тобто набув право на пенсію у відповідності до норм Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо застосування до спірних правовідносин пункту 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих осіб від 14.09.2016 № 622, згідно якого у разі перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою, оскільки відсутність правового регулювання не може впливати на законні права та інтереси позивача та слугувати підставою для відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

В зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що Управління, відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», дійшло до неправомірного висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України "Про державну службу" .

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких обставин судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бережанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2017 року у справі № 593/974/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді І. М. Обрізко
Р. В. Кухтей

Повний текст виготовлено 29.08.2017р.