Справа № 348/625/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7067/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді учителя фізичної культури у Виноградській неповній середній школі; зобов'язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді учителя фізичної культури у Виноградській неповній середній школі в стаж, який дає позивачу право на призначення пенсії по вислузі років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу пенсії за вислугу років є неправомірними та такими, що порушують його право на призначення пенсії за вислугу років, передбачене ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугу років, період його роботи з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді учителя фізичної культури у Виноградській неповній середній школі. Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді учителя фізичної культури у Виноградській неповній середній школі в стаж, який дає йому право на призначення пенсії по вислузі років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Надвірнянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом від 22 лютого 2017 року № 8/Н-15 Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовлено позивачу в зарахуванні до спеціального стажу період його роботи з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді учителя фізичної культури у Виноградській неповній середній школі у зв'язку із сумісництвом, а також, що його спеціальний стаж становить 21 рік 08 місяців 24 дні (а.с. 17-19).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що з 05 вересня 1989 року по 24 грудня 1991 року ОСОБА_1 працював завгоспом Виноградської восьмирічної школи (наказ № 66-к від 01 серпня 1989 року) та в той же час працював вчителем фізичної культури по сумісництву (наказ № 70-к від 04 вересня 1989 року та наказ № 15-к від 24 грудня 1991 року).

Також в період з 24 грудня 1991 року по 05 квітня 1995 року позивач працював вчителем фізичної культури, що підтверджується записами в трудовій книжці та копіями наказу № 313-к від 04 вересня 1989 року, копією наказу № 70-к від 04 вересня 1989 року, копією наказу № 90-к від 15 травня 1990 року, копією наказу № 100-к від 31 серпня 1990 року, копією наказу № 122-к від 01 червня 1991 року, копією наказу № 1-к від 30 серпня 1991 року, копією наказу № 15-к від 24 грудня 1991 року.

Вищенаведені обставини також підтверджуються уточнюючою довідкою, виданою 22 травня 2017 року директором Виноградської НВК «ЗОШ 1-3 ступенів ДНЗ» (а.с. 6-16).

Отже, станом на 31 грудня 2016 року стаж, який дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах становить 26 років 3 місяці 25 днів.

Відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. У цьому переліку наявна і спірна посада позивача, а саме: учителі загальноосвітніх навчальних закладів.

Отже, з аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що умовами, за яких може бути призначена пенсія за вислугу років, є наявність спеціального стажу не менше 25 років, до якого зараховуються періоди роботи на посадах згідно Переліку № 909. При цьому, вказане законодавство не вимагає того, що для зарахування періоду роботи на посадах зазначених у цьому Переліку, така робота має бути основною.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною другою статті 21 Кодексу законів про працю України передбачено право працівника укладати трудовий договір на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що сумісництво - це виконання, крім основної роботи, у вільний від неї час й іншої роботи на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця.

Таким чином, для встановлення наявності чи відсутності факту роботи позивача за сумісництвом, необхідним є встановлення, чи виконував він іншу роботу на умовах трудового договору в того самого чи іншого роботодавця.

Згідност.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ , організацій та їх правонаступників.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» не містить жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах освіти за сумісництвом.

Таким чином, суд прийшов до висновку про безпідставність не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 05 вересня 1989 року по 05 квітня 1995 року на посаді вчителя фізичної культури, в тому числі і за сумісництвом у Виноградській неповній середній школі в стаж, який дає йому право на призначення пенсії по вислузі років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на момент звернення позивача 10 січня 2017 року до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області він мав необхідну кількість стажу, передбаченого п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пенсії за вислугою років.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року в справі № 348/625/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 04 вересня 2017 року.