Справа № 127/15255/17
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/690/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПФ Украї0ни у м. Вінниці про зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05.09.2014 року позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції Закону від 12.07.2001 року у розмірі 70% від середньомісячного заробітку (заробітної плати) з посади старшого прокурора прокуратури Вінницької області з міжнародно-правових доручень.

У зв'язку із черговим підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та переведенням ОСОБА_1 01.10.2015 на роботу в Генеральну прокуратуру України позивач звернувся 08.06.2017 року із заявою до відповідача про перерахування пенсії згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 08 червня 2017 року № 18-235зп.

Відповідачем згідно з листом №4182 від 16.06.2017 року відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів, в тому числі відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають закону, а тому вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, в якому просив зобов'язати відповідача перерахувати його пенсію за вислугу років із 08 червня 2016 тобто за 12 місяців тому у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку від якого вона першопочатково була обчислена у вересні 2014 року, а з 01 червня 2017 року тобто з дня його звільнення з роботи в органах прокуратури здійснити перерахунок без обмеження максимального розміру і проводити виплату в розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку, викладеного у довідці Генеральної прокуратури України від 08 червня 2017 року № 18-235зп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. .

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на письмові заперечення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 05.09.2017 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику прокуратури в розмірі 70% середньомісячного заробітку. На час призначення пенсії його трудовий таж, що давав право на цю пенсію складав 21 рік і 7 місяців.

Законом України від 27.03.2014, № 1166/VІІ (1166/18) «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (зі змінами від 10.04.2014)» до ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. внесено зміни, згідно з якими пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На момент призначення позивача на роботу в органи прокуратури (20.06.1995 року) діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХII. Статтею 50-1 цього Закону (в редакції від 12.07.2001 року) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Зокрема у частині 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХII)зазначалось, що «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за

12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи», а частина 13 цієї статті, передбачала порядок проведення таких перерахунків: «Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком».

У подальшому, починаючи з 01 жовтня 2011 року до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХII) вносились зміни і доповнення в сторону звуження змісту та обсягу пенсійних прав прокурорсько-слідчих працівників.

На теперішній час діє Закон № 1697-VI, частиною першою статті 86 якого встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років - з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

Таким чином всупереч ст.ст. 22, 58 Конституції України було допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Статтею 129 Конституції України та частинами першою-третьою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні адміністративної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свобода визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принципи верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини; звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Зокрема статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданим очікуванням» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf. Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, № 332, с.21, п, 31.

Верховним Судом України при вирішенні спору щодо законності дій органу ПФУ стосовно застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, меншого розміру відсотків для визначення розміру пенсії, встановленого подальшими змінами до цього Закону, (70% замість 80 %), висловлено правову позицію, відповідно до якої застосовано закон, що діяв на момент призначення пенсії: «колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-УІ до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення».

Також Верховним Судом України зазначено, що вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі (Закон України від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ), колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить відповідну норму права.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 13.05.1997 року №1-ЗП зазначив що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють своє дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту. Суть зворотної дії в час законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи (абзац 2 пункту 2 Рішення Конституційного суду України №6-рп 19.04.2000).

Також у своєму Рішенні №10-рп/2008 від 22.05.2008 Конституційний суд України зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до п. 29 Закону України від 24.12.2015 № 911- V111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до частини 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» щодо максимального розміру таких пенсій та порядку їх виплати працюючим пенсіонерам. У п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 № 911- VIII зазначено, що «дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи із 01.01.2016 року».

Згідно з ухвалами Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі № К/800/45896/15 від 19.05.2016 року, у справі № К/800/41001/15 від 11.10.2016 року, у справі № К/800/51891/15 зазначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановлених пунктом 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Також ухвалою Вищого адміністративного суду України в справі К/800/10602/17 від 20.06.2017 року визнано правомірним перерахування працівникам прокуратури пенсій.

Зокрема колегія цього суду прийшла до висновку, що зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури мають застосовуватись норми, що визначають порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії.

Дослідженням заперечень відповідача встановлено наступне.

Відповідач зазначає про пропущення строку подачі адміністративного позову, посилаючись на ст. 99 КАС України без врахування положень ч. 2 цієї статті, а саме «Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто про порушене право позивач дізнався з часу одержання довідки Генеральної прокуратури України від 08.06.2017 № 18-235зп, та подальшого звернення до відповідача за перерахунком пенсії в червні 2017 р.

У запереченні відповідач конкретно не посилається і не спростовує жоден доказ, наведений позивачем, а норми законодавства тлумачить на свій розсуд.

Зокрема відповідач заперечує посилання позивача на ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, де зазначено, що Конституція має найвищу юридичну силу і її норми є нормами прямої дії, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Одночасно наведені відповідачем нормативно-правові акти не підтверджують про відсутність в позивача підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Так положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, згідно з яким у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі відповідно до Закону «Про прокуратуру», не може бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Неправильним є посилання відповідача на норми Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., які вступили в силу 15.07.2015 р., як такі що заперечують право на перерахунок, так як у ч. 13 статті 8 цього ж закону зазначається про те, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

У ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 зазначається, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратур визначаються Кабінетом Міністрів України». Однак це правило стосується лише тих працівників прокуратури, які будуть реалізовувати своє право на пенсію після 15 липня 2015 року, тобто після вступу в дію нової редакції Закону України «Про прокуратуру». Це не стосується перерахунку раніше призначених пенсій, адже закон зворотної сили не має, а процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У даному випадку заявлено позов про перерахування пенсії із 08 червня 2016 р. тобто за 12 місяців тому у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку від якого вона призначена вперше і була обчислена у вересні 2014 року, і з 01 червня 2017 року без обмеження максимального розміру, в розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку, викладеного у довідці Генеральної прокуратури України від 08 червня 2017 року № 18-235зп.

Питання щодо обмеження максимального розміру пенсій врегульоване ч. 2 ст. 22 Конституції України де зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а також вищезазначеними ухвалами Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі № К/800/45896/15, від 19.05.2016 року у справі № К/800/41001/15, від 11.10.2016 року у справі № К/800/51891/15.

Також статтею 8 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 58, 129 Конституції України, ст. ст. 50-1, 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 29 Закону України від 24.12.2015 № 911- V111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159-163, 256 КАС України -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 08 червня 2016 року тобто за 12 місяців тому у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку, з якого пенсія була нарахована вперше у вересні 2014 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 01 червня 2017 року, тобто з дня його звільнення з роботи в органах прокуратури та здійснити такий перерахунок без обмеження максимального розміру і проводити виплату пенсії в розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України від 08 червня 2017 року № 18-235зп.

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанову суду допустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя