Справа № 638/12022/17
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Шишкіна О.В.,

при секретарі - Перегудової В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом захисника громадянина Бангладеш ОСОБА_4 - ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

встановив:

10.08.2017 року ОСОБА_3 - захисник громадянина Бангладеш ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою до ГУ ДМС України в Харківській області, Відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області, в якій просить суд визнати протиправним і скасувати рішення про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.06.2017 р. він ознайомився з матеріалами справи і дізнався, що 04.04.2017 р. Відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області за погодженням з ГУ ДМС України в Харківській області було винесено Рішення про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до цього рішення, відповідачі вирішили примусово повернути до країни походження громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборонити йому в'їзд на 3 роки, зобов'язати його покинути територію України в термін до 05.04.2017 р., повідомити прокурора області про прийняте рішення.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним, незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ч. 1 ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа і одержаної в установленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

04.04.2017 р. Відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісїї та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області за погодженням з ГУ ДМС України в Харківській області було винесено Рішення про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано покинути територію України в строк до 05.04.2017 р.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 посилається на ст..30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Позивач вказує, що відповідачами при ухваленні оспорюваного рішення не було досліджено, чи може громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, бути примусово повернутий в країну походження.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 загальної декларації прав людини 1948 р., ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р., ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 2.7 цієї Інструкції, в разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

В разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Позивач вказує, що громадянин НР Бангладеш ОСОБА_4 українську мову не розуміє, спілкується індійською та частково англійською. Даний факт був відомий співпрацівникам ГУ ДМС в Харківській області. Проте, всупереч зазначеним нормам, йому не було надано послуги перекладача з метою ознайомлення із рішенням про примусове повернення. Також йому не надано оригіналу другого примірника рішення. При винесенні рішення його не ідентифіковано згідно чинного законодавства України, також не надано права добровільно виконати вимоги оскаржуваного рішення, через неймовірно короткий строк його виконання.

Крім того, позивач вважає абсурдним посилання в рішенні відповідача на несплату позивачем штрафу в розмірі 510 грн., накладеного постановою від 04.04.2017 р. за ч. 1 ст.203 КУпАП, оскільки в самій постанові зазначено, що датою набрання нею законної сили є 14.04.2017 р.

Також, ОСОБА_4 не може бути повернутий до країни походження, оскільки він є шукачем притулку в України та не може повертатись в країну, де йому загрожує небезпека, що не було враховано співпрацівникам ГУ ДМС в Харківській області.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, а також без участі громадянина Бангладеш ОСОБА_4; позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення про примусове видворення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, винесеного Відділом організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області 04.04.2017 р., вирішено примусово повернути до країни походження громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши його покинути територію України у термін до 05.04.2017 р., та заборонено в'їзд на територію України строком на три роки.

Абзацем 1 ст.26 розділу ІІІ ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно до ч. 3 ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Констититуції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної в установленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Порядок примусового повернення іноземців з території України визначено ст..30 вказаного Закону, Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції, відповідно до ст..31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», забороняється примусово повертати і видворяти іноземців до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту, чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області за погодженням з ГУ ДМС України в Харківській не було досліджено чи може позивач бути примусово повернутий в країну походження.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 загальної декларації прав людини 1948 р. та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені в ст..26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними в межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) , з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.. В рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з п. 1.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов'язання про його добровільний виїзд з України, у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов'язання.

Відповідно до 2.1 Інструкції, рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов'язки, за наявності підстав, зазначених в п. 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 2.5 цієї Інструкції, рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції, в разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС. В разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Громадянин НР Бангладеш ОСОБА_4 українську мову не розуміє, спілкується індійською та частково англійською. За переконанням позивача, даний факт був відомий співпрацівникам ГУ ДМС в Харківській області, проте, всупереч зазначеним нормам, йому не було надано послуги перекладача з метою ознайомлення із рішенням про примусове повернення. Крім того, ОСОБА_4 не надано оригіналу другого примірника рішення. При винесенні рішення його не ідентифіковано згідно чинного законодавства України, також не надано права добровільно виконати вимоги оскаржуваного рішення, через неймовірно короткий строк його виконання.

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_4 не може бути повернутий до країни походження, оскільки він є шукачем притулку в України та не може повертатись в країну, де йому загрожує небезпека, що не було враховано співпрацівникам ГУ ДМС в Харківській області.

Вказані твердження позивача відповідачем не оспорюються, заперечення проти позовних вимог відповідачем до суду не надавались.

Таким чином, суд доходить до висновку, що рішення про примусове повернення громадянина НР Бангладеш ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Рішення в частині заборони в'їзду на територію України ОСОБА_4 терміном на 3 роки також підлягає скасуванню, оскільки винесено безпідставно та не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в'їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов'язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в'їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду - виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

З матеріалів справи вбачається, що жодна з вищезазначених підстав для заборони в'їзду не зазначена в рішенні відповідача про примусове видворення та під час судового провадження не доведена.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5 КАС України, ст.ст.3, 4, 9, 13, 15, 16, 23, 25, 26, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3, захисника громадянина Бангладеш ОСОБА_4, до Головного управління Дердавної міграційної служби України в Харківській області, Відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління у справах іноземців та ОБГ ГУ ДМС України в Харківській області від 04.04.2017 про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:суддя О.В.Шишкін