Справа № 132/1650/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/1650/17

Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.О.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

29 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 17 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання неправомірними дій Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці; зобов'язання відповідача врахувати період проходження строкової військової служби з 24.04.1985 по 28.06.1987, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.89 по 27.07.1993, роботу на посаді слідчого ВВС міста Красний Луч УВС Луганської області з 01.09.1993 по 12.04.1994, роботу на посаді слідчого СВ Кіровського МВВС УВС в Донецькій області з 12.04.1994 по 29.03.1997, помічника та старшого помічника Кіровського міжрайонного прокурора Донецької області з 07.04.1997 по 26.06.2000 до стажу роботи судді, визначеного Законами України "Про статус суддів" і "Про судоустрій і статус суддів", що діяли в редакціях на час набуття позивачем такого права, здійснення перерахунку та призначення ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди, починаючи з 14.12.2016; зобов'язання Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області виплатити заборгованість позивачу щомісячного грошового утримання.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 17 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Так, судом першої інстанції встановлено, що з 25 листопада 2002 року по 01 квітня 2011 року позивач ОСОБА_3 працював на посадах судді Кіровського міського суду Донецької області, на посадах судді, заступника голови та голови Єнакіївського міського суду Донецької області. З 04 квітня 2011 року по 13 грудня 2016 року працював на посаді судді Апеляційного суду Донецької області.

Наказом голови Апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2016 року № 419к, на підставі рішення Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року № 3064/0/15-16 позивача відраховано зі штату суддів Апеляційного суду Донецької області, як звільненого у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до подання голови Апеляційного суду Донецької області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13 грудня 2016 року № 13 стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 24 роки 11 місяців 24 дні, з яких 14 років 17 днів робота на посаді судді; 2 роки 2 місяці 5 днів проходження строкової військової служби; 1 рік 11 місяців 13 днів половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській академії внутрішніх справ; 3 роки 6 місяців 29 днів робота на посадах слідчого відділів внутрішніх справ міста Красний Луч УВС Луганської області та Кіровського УВС Донецької області; 3 роки 2 місяці 20 днів робота на посадах помічника та старшого помічника Кіровського міжрайонного прокурора Донецької області.

Зазначений стаж роботи - 24 роки 11 місяців та 24 дні на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 (а.с. 9-12).

21 грудня 2016 року позивач звернувся до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та подав необхідні для цього документи, у тому числі й подання голови Апеляційного суду Донецької області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахунок стажу, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідку про заробітну плату (суддівську винагороду) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, військовий квиток та трудову книжку.

Бахмутським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області всупереч зазначеному поданню голови апеляційного суду та розрахунку стажу, позивачу було призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% від заробітної плати (суддівської винагороди), що у грошовому еквіваленті становить 21120 гривень (а.с. 24).

15 травня 2017 року позивач звернувся із заявою до Калинівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про неправильне нарахування помісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просив здійснити перерахунок та призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди судді з урахуванням календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, часу роботи на посадах слідчого та на прокурорських посадах, а не 80%, як це було незаконно визначено відповідачем (а.с. 25-26).

Листом Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 25 травня 2017 року за вих. № 25/Г-8 його заяву щодо перерахунку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88% суддівської винагороди судді, залишено без задоволення з посиланням на відсутність для цього правових підстав (а.с. 27-28).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень

ч. 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016), ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992, постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2055 № 865 позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог обґрунтованими, виходячи з наступного.

Ч.1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 48 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст. 47 вказаного Закону).

Згідно з абз. 2 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Вказана позиція також висловлена у роз'ясненні Конституційного Суду України в Рішенні № 8-рп/2005.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття "щомісячне довічне грошове утримання", зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, за наявності права на відставку, продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII "Про статус суддів" встановлено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, роботи на посаді слідчого в органах внутрішніх справ, роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 12.04.1994 по 29.03.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого, з 07.04.1997 по 26.06.2000 - на посадах помічника та старшого помічника прокурора.

Згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого головою Апеляційного суду Донецької області до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано 2 роки 2 місяці 5 днів проходження строкової військової служби; 1 рік 11 місяців 13 днів - половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській академії внутрішніх справ; 3 роки 6 місяців 29 днів робота на посадах слідчого відділів внутрішніх справ міста Красний Луч УВС Луганської області та Кіровського УВС Донецької області; 3 роки 2 місяці 20 днів робота на посадах помічника та старшого помічника Кіровського міжрайонного прокурора Донецької області (а. с. 15).

Відповідно до подання про встановлення довічного грошового утримання судді у відставці від 13 грудня 2016 року стаж роботи судді позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, становить 24 роки 11 місяців 24 дні (а. с. 16).

Так, колегія суддів зазначає, що стаж роботи судді позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, становить 24 роки 11 місяців 24 дні, що підтверджено органами, до компетенції яких належить питання обрахування стажу позивача та нарахування йому заробітної плати.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину часу навчання позивача за денною формою у вищому навчальному закладі, роботу на посаді слідчого в органах внутрішніх справ, роботу на посадах помічника та старшого помічника прокурора та календарний період проходження строкової військової служби.

Частиною третьою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року (в ред. Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає, що загальний стаж судді позивача станом на 14.12.2016 складає 24 роки 11 місяців 24 дні, що перевищує 20 років, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, у зв'язку з чим дії відповідача про відмову у зарахуванні до стажу судді періоду строкової служби в Збройних Силах, роботу на посаді слідчого в органах внутрішніх справ, роботу на посадах помічника та старшого помічника прокурора та половини строку навчання за денною формою в Українській академії внутрішніх справ є протиправними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до стажу ОСОБА_3 роботу на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою в Українській академії внутрішніх справ 1 рік 11 місяців 13 днів, період роботи на посаді слідчого в органах внутрішніх справ 3 роки 6 місяців 29 днів, період роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора 3 роки 2 місяці 20 днів та календарний період проходження строкової військової служби 2 роки 2 місяці 5 днів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 17 липня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 04 вересня 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.