Справа № 804/3788/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 р. Справа № 804/3788/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
при секретаріМаксименко Е.М.
позивача представника відповідача ОСОБА_3 Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3, до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошовихкоштів,
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просив:
1. Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці ДФС № 251-0 від 29.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44, ч. 2 ст. 49 Кодексу законів про працю України.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці ДФС № 89 від 26.04.2017 року «Про створення комісії».
3. Поновити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1. н.; паспорт НОМЕР_1, виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20.04.1999 року; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на посаді державного інспектора відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС.
4. Стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.05.2017 року по день ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови про поновлення його на роботі.
5. Зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_3 щодо його звільнення.
6. Стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.
7. Допустити постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при звільненні позивача з посади державного інспектора відділу митного оформлення порушено вимоги статті 49-2 Кодексу законів про працю України в частині неврахування переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці. Крім того, розрахунок при звільненні позивача проведено з затримкою. Пропозиції про звільнення позивача надано Комісією з питань скорочення чисельності працівників митниці, створення та роботу якої позивач вважає незаконним, оскільки це не передбачено чинним законодавством України. Оскільки позивача звільнено незаконно, його слід поновити на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.05.2017 року по день ухвалення судового рішення, а також внести відповідні виправлення до трудової книжки. Через зазначені вище протиправні дії відповідача позивач також вважає, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові й письмових поясненнях, та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник Дніпропетровської митниці ДФС у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, виклавши свої заперечення письмово. В обґрунтування заперечень зазначено, що при звільненні ОСОБА_3 Дніпропетровська митниця ДФС діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, з дотриманням вимог трудового законодавства та положень Закону України «Про державну службу».
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 03.08.1999 проходив службу в митних органах, а з 29.02.2016 призначений на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста „Аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС (далі - ВМО № 2 МП „Аеропорт"), на яку він був переведений згідно наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 29.02.2016 № 203-о.
Наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 26.04.2017 № 89 була створена Комісія з питань скорочення чисельності працівників Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Комісія).
Пунктом 3 цього наказу Голові Комісії було доручено організувати та забезпечити роботу Комісії; надати начальнику митниці обґрунтовані пропозиції щодо призначення працівників з урахуванням їх продуктивності праці та кваліфікації, враховуючи переважне право залишення на роботі; підготувати перелік працівників, яким не запропоновані посади для призначення у новій структурі.
На виконання вказаного доручення заступником начальника митниці (головою Комісії) було підготовлено та подано на розгляд керівника митниці Доповідну записку від 05.05.2017 № 609/3-10, що містить пропозиції для призначення у новій структурі та перелік працівників, яким не запропоновані посади для призначення у новій структурі, серед яких зазначено ОСОБА_3
За результатами розгляду вказаної доповідної записки начальник митниці надав доручення керівнику кадрової служби щодо підготовки проектів відповідних документів
Судом встановлено, що Позивача 22.05.2017 письмово попереджено про наступне звільнення із займаної посади 22.07.2017. Іншої посади позивачу не було запропоновано у зв'язку з відсутністю вакантних посад в митниці.
З попередженням позивач ознайомився 22.05.2017, про що свідчить його власний підпис на попередженні, при цьому жодних письмових зауважень щодо незгоди з наступним вивільненням позивачем не зазначено.
Крім того, у цей же день, 22.05.2017, ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив скоротити строк попередження про наступне вивільнення та звільнити його 29.05.2017 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України
Наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 29.05.2017 № 251-о „Про звільнення" державний інспектор ВМО № 2 МП „Аеропорт" Дніпропетровської митниці ОСОБА_3 був звільнений із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44, ст. 492 Кодексу законів про працю України, п.4 частини 1 ст. 83, частини 1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу», наказу ДФС від 11.12.2015 № 978 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС», зі змінами, на підставі Організаційної структури Дніпропетровської митниці ДФС на 2017 рік, введеної в дію наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 14.04.2017 № 77, штатного розпису Дніпропетровської митниці ДФС, введеного в дію наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 03.05.2017 № 94, попередження про наступне вивільнення та заяви ОСОБА_3 від 22.05.2017.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 був ознайомлений з наказом про звільнення в день його видання, 29.05.2017, та в цей же день йому була вручена копія оскаржуваного наказу. Даний факт підтверджується власними підписами позивача про ознайомлення з наказом та отримання його копії.
Також 29.05.2017 позивачу була видана його трудова книжка, що підтверджується його підписом в особовій картці форми П-2ДС № 377, витяг з якої наявний в матеріалах справи.
Відповідно до вимог статей 47, 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі зі ОСОБА_3 був проведений 29.05.17, про що він був повідомлений письмово, що підтверджується матеріалами справи, також йому була надана інформація про нараховану заробітну плату за травень 2017 р. Сторонами підтверджується, що грошові кошти надійшли на картковий рахунок ОСОБА_3 31.05.2017 року.
Спірні правовідносини між позивачем та митницею виникли з питань правомірності звільнення позивача з державної служби у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці - скороченням чисельності та штату працівників і регулюються нормами Закону України від 10.12.2015 № 889-VII «Про державну службу» (далі - Закон № 889) та Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 889 відносини, що виникають у зв'язку і вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом якщо інше не передбачено законом.
Частиною 3 статті 5 Закону № 889 передбачено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульована цим Законом.
Загальні підстави припинення державної служби встановлені статтею 83 Закону № 889.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 83 Закону № 889 державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 87 підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, в тому числі, скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного орган; реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - інші роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.
Частина 3 статті 87 Закону № 889 встановлює, що процедура вивільненні державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
У разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889 державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати (ч.4 ст. 87 Закону № 889).
Порядок вивільнення працівників встановлений статтею 492 КЗпП України.
Згідно ч. 1 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (ч. 2 ст. 49 КЗпП України).
Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу робот на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч. 3 ст. 492 КЗпП України).
Частиною 1 статті 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Отже, роботодавець при вирішенні питання щодо наявності переважного права залишення на роботі повинен насамперед враховувати кваліфікацію та результативність праці робітників.
При цьому, слід зауважити, що кваліфікація - це здатність виконувати завдання та обов'язки відповідної роботи, рівень підготовленості особи з числа працівників, включаючи базову спеціальну освіту, професійні знання, навички й уміння, а також досвід роботи, що забезпечує належне виконання особою посадових обов'язків.
В свою чергу, оцінка продуктивності праці і кваліфікації позивача та інших посадових осіб відповідача, ділових та особистих якостей при виконанні службових обов'язків державним службовцем у відповідності до займаної посади, які були взяті основу при запропонуванні посади, є прерогативою у першу чергу безпосередньо керівника відповідного органу, який і визначає рівень продуктивності та кваліфікацію підлеглих працівників і не може бути замінена оцінкою іншої особи у зв'язку з тим, що у такому випадку це буде втручанням в компетенцію відповідача.
З метою додержання наведених положень законодавства про працю пунктом 2 наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 26.04.2017 № 89 начальників структурних підрозділів митниці зобов'язано провести порівняльний аналіз кваліфікації продуктивності праці підлеглих осіб, за результатами якого здійснити підсумкову оцінку продуктивності та якості роботи та надати її на розгляд Комісії.
На виконання цього пункту наказу керівником митного поста „Аеропорт" на розгляд Комісії надані аналіз продуктивності праці працівників ВМО № 1 та ВМО № 2 митного поста „Аеропорт" і підсумкова оцінка продуктивності та якості роботи митного поста „Аеропорт".
Згідно цих матеріалів ОСОБА_3 має підсумкову оцінку продуктивності якості роботи 8 балів, яка є низькою у порівнянні з оцінками інших працівників.
Крім того, при визначенні підсумкової оцінки результативності, якості, продуктивності праці враховується також наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.
Судом установлено, що за час роботи в митних органах позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Так, зокрема, ОСОБА_3 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 07.12.2016 № 774-о , яка не була погашена на час звільнення.
Зазначене у сукупності свідчить, що Дніпропетровською митницею ДФС правомірно враховано при вирішенні питання щодо звільнення позивача у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників митниці кваліфікацію та результативність праці ОСОБА_3
Також суд критично оцінює доводи позивача про порушення Дніпропетровською митницею ДФС строків розрахунку зі ОСОБА_3 під час звільнення.
Дніпропетровська митниця ДФС фінансується за рахунок Державного бюджету України і заробітна плата працівників митниці перераховуються на особисті банківські рахунки через органи державної казначейської служби.
Згідно п.п. 1.4 п. 1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 №1407 (зі змінами), та умов договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 05.01.2015 № 90, укладеного між ГУ ДКСУ України у Дніпропетровській області та Дніпропетровською митницею ДФС, розпорядник бюджетних коштів (митниця) формує та подає платіжні документи протягом операційного дня в межах операційного часу, визначеного органом Казначейства з урахуванням п. 116 Регламенту роботи Держказначейської служби України та її територіальних органів, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 01.02.16 № 31 (далі - Регламент).
В Регламенті зазначено, що в органах Держказначейства операційний час (час роботи з клієнтами) триває з 9.00 до 15.00 з урахуванням перерви на обід.
Разом з тим, відповідно до наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 29.05.2017 №251-о ОСОБА_3В звільнений із займаної посади 29.05.2017.
Згідно абзацу 2 пункту 2.27 Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29.07.1993 № 58, день звільнення є останнім днем роботи.
Вказане також підтверджується табелем обліку використання робочого час ОСОБА_3 за травень 2017 року.
Тобто за цей день (29.05.2017) йому нарахована і виплачена заробітна плата при звільненні.
Згідно особового рахунку ОСОБА_3 за травень 2017 року Позивачу при звільненні була виплачена, в тому числі, вихідна допомога у розмірі 4884,54 грн.
У зв'язку з процедурою видання наказу про звільнення Дніпропетровська митниця ДФС не мала можливості надати документи про перерахування ОСОБА_3 належних йому коштів до органів державної казначейської служби до 15-00 год. 29.05.2017.
Враховуючи викладене, платіжне доручення та відомості про кошти належні при звільненні ОСОБА_3 були направлені до казначейської служби 30.05.2017, що підтверджується копіями платіжних доручень та Реєстру працівників митниці на перерахування розрахунку при звільненні. У цей же день платіжні документи були прийняті Казначейством.
Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації бюджетних зобов'язань, затвердженого наказом Мінфіну України від 03.03.2012 № 309, платіжні документи надані розпорядником бюджетних коштів (тобто митницею) опрацьовуються органом Казначейства протягом 1 операційного дня.
З урахуванням наведеного грошові кошти надійшли на картковий рахунок позивача 31.05.2017.
Отже, твердження позивача про порушення митницею вимог статті 47 КЗпП України також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
З огляду на зазначене, позивачем не доведено порушення з боку Дніпропетровської митниці ДФС порядку звільнення ОСОБА_3; судовим розглядом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування наказу Дніпропетровської митниці ДФС № 251-0 від 29.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44, ст. 492 Кодексу законів про працю України, п.4 частини 1 ст. 83, частини 1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу», наказу ДФС від 11.12.2015 № 978 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС», зі змінами, на підставі Організаційної структури Дніпропетровської митниці ДФС на 2017 рік, введеної в дію наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 14.04.2017 № 77, штатного розпису Дніпропетровської митниці ДФС, введеного в дію наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 03.05.2017 № 94, попередження про наступне вивільнення та заяви ОСОБА_3 від 22.05.2017.
З огляду на зазначене, позовна вимога визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці ДФС № 251-0 від 29.05.2017 року ОСОБА_3 про звільнення з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС на підставі п. 1 ст. 40, ст. 44, ч. 2 ст. 49 Кодексу законів про працю України - не підлягає задоволенню.
Вирішуючи позовну вимогу визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці ДФС № 89 від 26.04.2017 року «Про створення комісії», суд зазначає, що наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 26.04.2017 № 89 була створена Комісія з питань скорочення чисельності працівники Дніпропетровської митниці ДФС. До її складу увійшли заступники начальника митниці, керівники кадрової та юридичної служб, керівники деяких структурних підрозділів митниці, Голова первинної профспілкової організації.
Позивач вважає наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 26.04.2017 № 89 незаконним, оскільки, на його думку, створення такої комісії не передбачено чинним законодавством.
Суд критично оцінює такі твердження позивача, оскільки відповідно до підпункту 1 пункту 10 Положення про Дніпропетровську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 26.08.2014 № 77 (далі - Положення про митницю), начальник митниці очолює та здійснює керівництво діяльністю митниці, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності.
Підпунктами 8, 10 пункту 10 Положення про митницю передбачено, що начальник митниці приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством, працівників митниці; призначає на посади та звільняє з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців митниці (якщо інше не передбачено законодавством).
Згідно підпункту 14 пункту 10 Положення про митницю начальник митниці утворює комісії, робочі групи.
Таким чином, створюючи Комісію з питань скорочення чисельності працівників Дніпропетровської митниці ДФС, керівник митниці діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Комісія з питань скорочення чисельності працівників Дніпропетровської митниці ДФС за результатами розгляду наданих керівниками підрозділів матеріалів щодо оцінки продуктивності та якості роботи, кваліфікації підлеглих працівників, з урахуванням приписів статті 42 КЗпП України надавала начальнику митниці пропозиції щодо призначення працівників на посади.
Рішення щодо призначення на посади приймалось керівником митниці за результатами розгляду пропозицій Комісії у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, вимога позивача про скасування наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 26.04.2017 № 89 «Про створення комісії» не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача поновити його на посаді державного інспектора відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС, суд зазначає, що як зазначено вище, ОСОБА_3 був звільнений з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста „Аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС.

Відповідно частини 1 статті 235 КЗпП України у разі незаконного звільнення працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Оскільки судовим розглядом не установлено підстав для визнання звільнення ОСОБА_3 незаконним, то відсутні підстави для його поновлення на посаді державного інспектора відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Дніпропетровської митниці ДФС середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.05.2017 по день ухвалення судом рішення у справі, слід зауважити, що дана вимога є похідною від вимоги про поновлення на роботі. А оскільки звільнення позивача із займаної посади відбулось у відповідності до приписів чинного законодавства, то вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання внести виправлення до трудової книжки щодо його звільнення, суд зазначає, що вказана вимога позивача також пов'язана з вимогою про поновлення на посаді та з огляду на необґрунтованість позовної вимоги про поновлення на роботі, - також не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29.07.1993 № 58, виправлення до трудових книжок працівників не вносяться. У відповідності до пункту 2.10 вказаної Інструкції у разі поновлення працівника на роботі в трудовій книжці робиться запис про недійсність запису про звільнення, та пишеться новий запис про поновлення працівника на роботі з посиланням на відповідний наказ.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про стягнення з Дніпропетровської митниці ДФС моральної шкоди у розмірі 10000 грн., суд зазначає, що відповідно до статті 237 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Ця норма містить у собі перелік юридичних фактів, які складають підставу виникнення правовідносин по відшкодуванню власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові.

Наведені в зазначеній статті КЗпП України обставини (моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя) повинні бути належно доведені.

Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що ці обставини стали наслідками порушення законних прав працівника.

Оскільки судовим розглядом установлено, що звільнення ОСОБА_3 з посади інспектора ВМО № 2 митного поста „Аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС здійснено у відповідності до норм трудового законодавства, то в даному випадку відсутнє порушення законних прав позивача. Отже, відсутня й основна умова для відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошових коштів відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки визначені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 28 липня 2017 року

Суддя О.В. Врона