Справа № 802/1379/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2017 р. Справа № 802/1379/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

без участі відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Хмільницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Хмільницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про його народження №7 від 17 січня 1961 року, а саме просив внести зміни стосовно національності своєї матері ОСОБА_3 змінивши з «українка» на «полька». Однак, відповідач у висновку від 12.07.2017 року за №22-16.27-82 зазначив, що внести зміни до актового запису є неможливим.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною відмову відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження №7 від 17.01.1961р. та зобов'язати Хмільницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису про народження №7 від 17.01.1961року змінивши національність матері з «українки» на «польку».

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити згідно підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Натомість до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву за вх. №18196 з яких слідує, що відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. Крім того зазначив про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до Хмільницького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №7 від 17 січня 1961 року, складеного виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, а саме внести зміни щодо національності своєї матері ОСОБА_3 з «українки» на «польку».

На підтвердження обставин, якими обґрунтовується наявність підстав для внесення змін, про які просив позивач до його заяви долучено наступні документи:

- витяг з паспорта заявника ОСОБА_1 НОМЕР_1, виданого 02 червня 1999 року Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області;

- копію свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 НОМЕР_2, виданого 17.01.1961 року виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області;

- копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 і ОСОБА_4 НОМЕР_3, виданого 04.04.2006 року відділом ДРАЦС по м. Хмільнику;

- копію витягу з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, виданого Хмільницьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області на ОСОБА_3;

- копію свідоцтва про шлюб батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (дошлюбне) ОСОБА_6 №7 від 15.04.1960 року, виданого виконкомом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області;

- копію свідоцтва про смерть матері заявника ОСОБА_3 НОМЕР_4, виданого 22.02.2017 року Хмільницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області;

- копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_5 НОМЕР_5, виданого 22.02.2017 року Хмільницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження заявника ЕКО №478461-ЕКО№478462 від 12.07.2017 року;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб заявника ЕКО№478348-ЕКО№478349 30.05.2017 року;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб батьків заявника ЕКО №478459-ЕКО№478460 24.04.2017 року;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження матері ЕКО№478457-ЕКО№478458 12.07.2017 року;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про смерть матері ЕКО№478350-ЕКО№478351 30.05.2017 року;

- повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про смерть батька ЕКО№478352-ЕКО№478353 14.04.2017 року.

12.07.2017 року Хмільницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у висновку №22-16.27-82 зазначив, що є неможливим внести зміни до актового запису про народження №7 від 17.01.1961 року на гр. ОСОБА_1, складеного виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області щодо виправлення національності матері з «українка» на «полька», оскільки прямих підстав для внесення змін немає. Крім того, паспорт заявника не відповідає актовому запису його народження, а саме у паспорті зазначено прізвище "Загородній", а у актовому записі про народження прізвище дитини "Загородний", батька "Загородний", матері - "Загородня".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" №2398-VI від 01 липня 2010 року та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила).

Відповідно до статті 2 Закону № 2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частинами третьою, п'ятою статті 9 Закону № 2398-VI передбачено, що актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису.

Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством;

Згідно з п.2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підпунктом 2.13.12 пункту п.2.13 Правил, яким визначаються підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема передбачено, що таке внесення можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до пункту 2.15 Правил передбачено випадки, коли складається висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, відповідно до пункту 2.15.9 цього пункту висновок складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Аналіз визначених норм дає обґрунтовані підстави вважати, що внесення змін до актових записів цивільного стану, в яких зазначені неправильні відомості, перебуває в компетенції відповідача.

Як слідує із матеріалів позову, позивач посилається на те, що мати ОСОБА_3 не зважаючи на те, що батьки були поляками у всіх документах свідчиться за національністю "українка".

Проте, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 в графі національність матері вказано "полька". Також, з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу зазначено, що ОСОБА_8 в графі національність вказано "полька" .

Хмільницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у висновку від 12.07.2017 року №22-16.27-82 встановив, що у актовому записі про народження №№7 від 17.01.1961 складеного виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області на ОСОБА_1 національність матері зазначена "українка".

Крім того, в актовому записі про шлюб №7 від 15.04.1960 року, складеного виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області на ОСОБА_5 і ОСОБА_3 національність нареченої зазначена "українка".

Також, у висновку №22-16.27-82 вказано, що національність "поляк" прослідковується тільки зі сторони бабусі заявника - ОСОБА_8, що підтверджується витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження матері заявника ОСОБА_3 за №863 (запис поновлений) від 10.11.1955 року, складеного Хмільницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, національність матері зазначено "полька", батька - "українець". Прізвище заявника у паспорті зазначене ОСОБА_2, а у свідоцтві про народження ОСОБА_2. У даному випадку в паспорті виявлені розбіжності із свідоцтвом про народження заявника.

З висновку Хмільницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №22-16.27-82 слідує, що під час проведення державної реєстрації народження матері заявника, працівниками органів державної реєстрації актів цивільного стану не були допущені будь-які неточності, порушення або помилки стосовно її національності, про що свідчить підпис заявника на актовому записі про народження.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем не було надано жодного документу, який би свідчив про розбіжності (неточності) у зазначенні національності його матері, тобто про помилку, допущену під час державної реєстрації народження. Відповідно до свідоцтва про одруження національність дружини ОСОБА_3 вказано українка, а також у свідоцтві про народження позивача у графі матері ОСОБА_3 вказано національність українка.

Крім того, як установлено в судовому засіданні, мати позивача з питання внесення змін щодо своєї національності не зверталась, дії щодо зазначення відомостей, зокрема щодо її національності, не оскаржувала. Разом з тим, суд зазначає, що дані відомості стосуються безпосередньо матері позивача ОСОБА_3, яка на сьогодні є померлою, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності вищевикладене, приймаючи до уваги відсутність документального підтвердження допущеної помилки в актовому записі про народження позивача (в частині національності його матері), суд вважає, що вказані дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до актового запису ґрунтуються на положеннях закону, з огляду на що, вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести виправлення до національності матері в актовому записі про народження №7 складеного 17.01.1961 з «українка» на «полька» є безпідставними.

Також суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стан" не передбачено внесення змін щодо національності громадян, а тільки доповнення національності та громадянства, в разі їх відсутності.

Відповідач здійснює від імені Держави реєстрацію змін на підставі актових записів цивільного стану, проте, не має повноважень робити висновки щодо наявності та встановлення факту щодо зміни національності.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Суд відмічає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.70 КАС України, які б доводили протиправність дій відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна