Справа № 394/84/17
Суддя: Запорожець О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
04.09.2017
2-а/394/7//17
394/84/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2017 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого: судді - Запорожець О. М.
при секретарі: Довгій С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 22.04.1985 р. по 05.07.1987 р., з них 31.10.1985 р. по 04.01.1986 р., з 29.01.1986 р. по 21.02.1986 р., з 27.02.1986 р. по 04.06.1987 р. - на території Республіки Афганістан у складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком, довідкою Новоархангельського РВК, архівною довідкою.

Згідно витягу з протоколу № 1508 від 23.04.2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця - отримані позивачем під час проходження військової служби множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої ноги (контузія головного мозку -1986 р.) та наступні захворювання - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Згідно Довідки до акту огляду МСЕК від 08.06.2015 р. серія 10 ААВ № 865464 - внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, позивачу з 15.05.2015 року вперше встановлена третя група інвалідності на строк до 01.07.2017 року.

Зважаючи на викладене, позивач подав до Кіровоградського ОВК заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», надавши всі необхідні документи.

Листом від 31.01.2017 р. № 176 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що на адресу Новоархангельського РВК надійшла копія витягу з протоколу засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 25.11.2016 року та надав копію витягу з протоколу засідання вказаної комісії від 25.11.2016 року, № 106 п. 8, згідно якому: «Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання: сержанта в запасі ОСОБА_1 , документи якого надійшли з Кіровоградського ОВК відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року за справою № П/811/598/16, якого 15.06.1987 звільнено зі строкової військової служби та 15.01.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок травми, поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ЛАВ № 865464 від 15.05.2014). На день звільнення з військової служби позивач проходив службу в Прикордонних військах КБД СРСР. Згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та ч. 6 ст. 6-13 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи.

Витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили, службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Окрім цього заявником документи подані не в повному обсязі, а саме: не подано документ, що свідчить про обставини поранення».

Позивач вважав таку бездіяльність відповідача протиправною.

Відповідач вмотивував відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги тим, що: на день звільнення з військової служби заявник проходив службу в Прикордонних військах КБД СРСР, у зв`язку з чим витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги мають здійснюватися Державною прикордонною службою України; заявником не подано документ, що свідчить про обставини поранення.

Також відповідач безпідставно повернув позивачу документи на доопрацювання у зв`язку з відсутністю документа, що свідчить про обставини поранення.

В своєму адміністративному позові позивач просив суд скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби - про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», оформлене пунктом 8 протоколу № 106 від 25 листопада 2016 року; 2) визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»; 3) зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ; 4) зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримають, просять їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання в режимі відеоконференції тричі не з`явилась, при цьому направляла суду клопотання про відкладення справи, але не аргументувала їх обґрунтовано.
Оскільки даний адміністративний позов тривалий час розглядається суд вирішив проводити його розгляд без участі сторін на підставі наявних в справі письмових доказів.
У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В розумінні ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Ч. 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Ч. 1 ст. 8 КАС України регламентує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи 25 листопада 2016 року комісія Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання при цьому в протоколі № 106 зазначивши, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання: сержанту в запасі ОСОБА_1 , документи якого надійшли з Кіровоградського ОВК відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року за справою № П/811/598/16, якого 15.06.1987 звільнено зі строкової військової служби та 15.01.2015 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок травми, поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ЛАВ № 865464 від 15.05.2014). На день звільнення з військової служби заявник проходив службу в Прикордонних військах КБД СРСР. Згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та ч. 6 ст. 6-13 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи. Витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Окрім цього заявником документи подані не в повному обсязі, а саме: не подано документ, що свідчить про обставини поранення» /а.с.35/.

Зі світлокопії військового квитка позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 22.04.1985 року по 05.07.1987 року, з них з 31.10.1985 року по 04.01.1986 року, з 29.01.1986 року по 21.02.1986 року, з 27.02.1986 року по 04.06.1987 року - на території Республіки Афганістан у складі військової частини 2072 /а.с.36-38/
Згідно світлокопії архівної довідки Федеральної Служби Безпеки Російської Федерації від 15.12.2015 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 знаходився на території республіки Афганістан з 31 жовтня 1985 року по 04 січня 1986 року, з 29 січня 1986 року по 21 лютого 1986 року, з 27 лютого 1986 року по 04 червня 1987 року алфавітні картки обліку перебування в республіці Афганістан військовослужбових військової частини НОМЕР_1 в 1984-1989 роках. Згідно з наказом МБ Російської Федерації від 02.05.1996 року № 0119 військова частина НОМЕР_1 входить в список військових частин і підрозділів прикордонних військ КДБ СРСР, направлених для надання військової допомоги Республіці Афганістан, із вказівкою періодів їх перебування (участь в бойових діях, виконання спеціальних завдань) на території даної країни. В книзі алфавітного обліку військової частини НОМЕР_1 призову О-1985 року значиться ОСОБА_1 , ОСОБА_1 приходящим службу не значиться /а.с.39/
Згідно витягу з протоколу № 1508 від 23.04.2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця отримані позивачем під час проходження військової служби множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої ноги (контузія головного мозку - 1986 р.) та наступні захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії /а.с.39 зворотна сторінка/
Згідно світлокопії довідки до акту огляду МСЕК від 08.06.2015 року серія 10 ААВ № 865464 - внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, позивачу з 15.05.2015 року вперше встановлена третя група інвалідності на строк до 01.07.2017 року /а.с.40/.

З довідки виданої Новоархангельським районним військовим комісаріатом вбачається , що позивач проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій ( в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах та об`єднаннях) з 07.11.1985 по 10.05.1987 року (Афганістан) /а.с.40 зворотна сторінка/.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що були чинні на день виникнення таких відносин.
Згідно положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
За змістом статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
За приписами частини шостої статті 16 3 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту Порядок).
Даний Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Посилання відповідача на те, що вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності входить до компетенції Державної прикордонної служби України, суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Таким чином, законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців прикордонних військ колишнього СРСР до військовослужбовців Збройних Сил України. Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивач перебував на військовому обліку у відповідному військовому комісаріаті Міністерства Оборони України, причинний зв`язок поранення, отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України. При цьому Адміністрація Держприкордонслужби України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, до складу якого входила військова частина НОМЕР_3 , в якій позивач проходив строкову військову службу.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що обов`язок прийняття відповідного рішення з приводу призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, покладено чинним законодавством саме на Міністерство Оборони України.
Крім того, «Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого чинним наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26070 - у разі настання інвалідності подаються такі документи - документ про обставини поранення - копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження - надається лише у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами порядку. Відповідач, Міністерство оборони України, як головний розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Суд зауважує, що вказаним Порядком не передбачене право відповідача повертати документи на доопрацювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачеві та жодного доказу, який би спростовував дані медичної документації, наданої суду позивачем.
За таких обставин, з врахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною відмови Міністерства Оборони України у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та повернення йому документів на доопрацювання.
Враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій по відмові в призначенні одноразової грошової допомоги позивачеві, суд приходить до висновку, що останній має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомогу як військовослужбовцю, який отримав ІІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, а порушені права позивача підлягають судовому захисту.
Проте принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
При розгляді справи за адміністративним позовом про зобов`язання органів Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу по інвалідності, суд вправі зобов`язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно зі ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до вимог ч. 2 ст.162 КАС України у поєднанні із ч. 2 ст. 11 Кодексу, суд вважає належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, зобов`язати відповідача розглянути питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності. Щодо вимоги позивача про надання Міністерством оборони України звіту про виконання судового рішення, то зобов`язання подання такого звіту є правом, а не обов`язком суду і даному випадку суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково. Скасувати рішення Комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби - про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», оформлене пунктом 8 протоколу № 106 від 25.11.2016 року. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства Оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у сумі 640 /шістсот сорок/ грн.
Постанова може бути оскаржена, через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 /десяти/ днів з моменту отримання її копії.

Головуючий: