Справа № 742/1237/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/1237/17 Головуючий у 1-й інстанції: Овчарик В.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2, Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.06.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання протиправними дій щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86 відсотків його суддівської винагороди; зобов'язання відповідача призначити та виплачувати з 15.12.2016 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків його суддівської винагороди.

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.06.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Прилуцького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% суддівської винагороди. Зобов'язано Прилуцьке об'єднане управління пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати позивачу з 24.01.2017 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84% від суддівської винагороди. В іншій частині позовних вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції.

У судове засідання - 28.08.2017 з'явились позивач та його представник.

Розглянувши доводи апеляційних скарги перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Указом Президента України від 07.09.1996 ОСОБА_2 призначено строком на п'ять років суддею Прилуцького міського суду Чернігівської області (а.с. 7-10).

Постановою Верховної Ради України від 20.07.2001 ОСОБА_2 обрано на посаду судді Прилуцького міського суду Чернігівської області безстроково (а.с. 12-15).

Згідно наказу Чернігівського обласного управління юстиції № 87/2 від 23.07.2001 продовжено термін повноважень судді місцевого суду м. Прилуки ОСОБА_2 безстроково з 05.07.2001 (а.с. 16).

Рішенням Вищої ради правосуддя України № 21/0/15-17 від 24.01.2017 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 17).

Наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області № 430/27/17 ОРд від 25.01.2017 позивача звільнено 25.01.2017 за рішенням Вищої ради правосуддя України від 24.01.2017 у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 18).

Позивач звернувся до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області із заявою про призначення йому довічного грошового

Не погоджуючись із розміром щомісячного довічного грошового утримання позивач звернувся до відповідача щодо правових підстав нарахування щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків, оскільки, на його думку, розмір утримання повинен складати 90 відсотків.

Листом Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області № 50/10/Р-3 від 22.03.2017 позивачу роз'яснено, що щомісячне довічне грошове утримання йому призначено, перераховане та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України у розмірі 80% від суддівської винагороди, яке становить 21 760,00 грн та наведено відповідний розрахунок (а.с. 26).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків його суддівської винагороди та вважаючи, що до стажу роботи на посаді судді повинен включатися період проходження військової служби з 16.11.1972 по 27.11.1974 та державної служби на посаді помічника голови Прилуцького міського суду з 01.02.1994 по 15.09.1996, позивач звернувся до суду.

Згідно частин першої - третьої ст. 143 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закон України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів» право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до абзацу 4 п. 34 Закону України, № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно абзацу 2 частини четвертої ст. 43 Закону України № 2862-XII від 15.12.1992, «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час призначення позивача) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно матеріалів справи, позивач працював на посаді помічника голови Прилуцького міського суду з 01.02.1994 по 15.09.1996, яка не відноситься до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання згідно вищенаведеної статті Закону України № 2862-XII від 15.12.1992 (в редакції, чинній на час призначення позивача), оскільки безпосередньо не пов'язана з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України.

Посилання апелянта на п. 2.7 Інструкції з діловодства у Верховному Суді Автономної Республіки Крим, обласному, міжобласному, Київському і Севастопольському міських, районному (міському) судах, як на ту обставину, яка підтверджує, що посада помічника голови міського суду відноситься до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів вважає помилковим, так як з даної інструкції не вбачається, що посада помічника голови суду безпосередньо пов'язана з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України, оскільки позивач займав посаду помічника голови саме міського суду, що підтверджується його трудовою книжкою та не міг здійснювати керівництво та контроль за діяльністю судів у Міністерстві юстиції України, як він помилково стверджує.

Пунктом 1 (абз. 2) Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» № 584/95 від 10.07.1995, виданим відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, установлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Також, згідно абзацу другого пункту 31 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» № 865 від 03.09.2005, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 11.06.2008, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як зазначено у пункті 3.3 Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 №4-рп/2007 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 36, пунктів 20, 33, 49, 50 статті 71, статей 97, 98, 104, 105 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про гарантії незалежності суддів)» щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що на час призначення позивача на посаду судді діяло законодавство, яке передбачало включення до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, період проходження строкової військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 16.11.1972 по 27.11.1974 проходив військову службу, що складає 2 роки 12 днів; стаж позивача на посаді судді складає 20 років 4 місяці 11 днів; відповідно, загальний стаж позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання складає 22 роки 4 місяці 23 дні, що відповідно до положень законодавства дає право позивачу на щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84 відсотки його суддівської винагороди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов частково.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.06.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 31.08.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.