Справа № 368/654/17
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/654/17
Провадження № 2-а/368/47/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м.Києві ДПП про скасування постанови про адмінправопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він 11 травня 2017 року близько 16 год. 47 хв. керуючи автомобілем «MERCEDES- BENZ», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Андрія Малишка, м. Київ, віз дітей з екскурсії. З невідомих йому причин одному з дітей раптом стало зле, після чого він здійснив вимушену зупинку на боковій частині дороги, для надання допомоги дитині. А тому позивач не згідний з вказаним порушення і просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заперечення в якому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2017 року відповідачем було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Адмінстягнення накладено за те, що 11 травня 2017 року о 16 год. 47 хв. ОСОБА_1 по вул. Андрія Малишка, м. Київ керував автомобілем марки «MERCEDES- BENZ», номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку під знаком 3.34 чим порушив вимогу ПДР.

Однак суд вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Однак, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

В момент вимушеної зупинки була ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

В цей час до нього підійшов інспектор УПП ДПП МВС України у м.Київ, Номеровський Віталій Віталійович, який здійснював в цьому місцінагляд за дорожнім рухом та склав постанову якою притягнув позивача до адмінвідповідальності.

Однак, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону, а саме:

При складанні постанови серії БР № 776036 від 11.05.2017 року жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення ПДР.

Допитана в судовому засіданні свідок пояснила суду , що 11 травня 2017 року вона була в супроводі від батьків групи дітей на проведенні екскурсії в м.Київ. Близько 17 год. одній дитині стало зле, а тому попросили водія ОСОБА_1 здійснити термінову зупинку, що він і зробив по вул. Андрія Малишка, м. Київ . Дитина разом з вчителем вийшла з автобуса на свіже повітря, і їй надавали допомогу, як в цей час приїхали працівники поліції і склади протокол на водія. Ніяких пояснень від вчителів та батьків не занесли до протоколу. Аварійна сигналізація в автобусі була вклчена.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її точно у відповідності з законом.

Враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП, згідно якої визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином відповідачем не дотримано вимог закону, про що вказано вище, а також порушено ст. 280 КУпАП, та як не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим істотно порушені мої права, оскільки жодного порушення я не вчиняв, і адміністративний штраф накладено на мене в порушення норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в районний суд в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 2 ст. 18 КУАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. А відповідно до ч.2 ст. 19 адміністративні справи з приводу оскарження дій органу владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної особи вирішується за місцем проживання позивача.

На підставі викладеного суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, що передбачене ч. 1. ст. 122 КУпАП. Відповідно до статей 287-289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до районного суду, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Стаття 293 КпАП України передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і має право прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

При розгляді позову врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КУАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування су дами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАІІ. У ній, зокрема, погрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особо адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів ладних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та нтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права соби на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Суду не надано будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказаного в постанові, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконним.

А тому, вимоги позивача суд вважає правомірними, а постанова інспектора УПП ДПП МВС України у м.Києві Номеровського В.В. серія БР № 776036 від 11.05.2017 по справі про адміністративне правопорушення відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про АП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. , такою, що підлягає скасуванню, а провадження по адмінсправі закриттю.

При зверненні до суду з позовом позивач є звільненим від сплати судового збору згідно до Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 104,158,159,160,161,162,163 КАС України, Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування су дами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд,-

постановив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії БР №776036 від 11.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Київської області через Кагарлицький райсуд протягом 10 днів.

Суддя :