Справа № 826/10564/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 серпня 2017 року м. Київ № 826/10564/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., ознайомившись із позовною заявою Компанії Кеміра Ойдж (Kemira Oyj) до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку України, за участю третьої особи, без самостійних вимог - ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу, визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна Компанії Кеміра Ойдж (Kemira Oyj) до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку України, за участю третьої особи, без самостійних вимог - ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби інтелектуальної власності України про затвердження рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 11.10.2016 про реєстрацію знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1.» за заявкою № м 2013 19718;

визнати протиправними та скасувати рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1.» за заявкою № м 2013 19718;

визнати недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1.»;

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним повністю свідоцтва України № 219629 на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1.» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетні «Промислова власність».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписами п. 1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основними ознаками правовідносин, з яких виникають публічно-правові спори, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Водночас, ч.ч. 1 та 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг і в наступному отримання заявником свідоцтва України на знак для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на вказаний знак має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Верховним Судом України у постанові від 16.06.2015 по справі № 21-227а15 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг зроблено правовий висновок про те, що Державна служба інтелектуальної власності після прийняття рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг виходить з-під судового контролю за принципами адміністративного судочинства (а в іншому порядку такий контроль не передбачений).

Після набуття права власності на товарний знак всі спори, де фігурує об'єкт права власності стають цивільно-правовими, незалежно від порушення процедури набуття такого права власності з боку держави.

Спір у цьому випадку може розглядатися між власником знака для товарів і послуг та особою чиї права порушені у порядку цивільного судочинства. Звернення з позовними вимогами до Державної служби інтелектуальної власності з вимогами про оскарження її рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вказаний спір стосується права власності на товарний знак, тобто цивільного права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного та враховуючи позицію Верховного Cуду України викладену в постанові від 16.06.2015 по справі № 21-227а15, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Також суд роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Компанії Кеміра Ойдж (Kemira Oyj) до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку України, за участю третьої особи, без самостійних вимог - ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу, визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва.

Копію ухвали направити позивачу (вручити його уповноваженому представнику), роз'яснивши, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда