Справа № 357/8845/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8845/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації, про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 01.08.2017 року мотивуючи тим, що 19.06.2017 року вона звернулась до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявою про внесення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, як інваліду 2 групи у зв'язку із захворюванням, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, до заяви нею були долучені відповідні документи згідно п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак листом № 4294 від 21.06.2017 року УСЗН відмовило їй у прийняті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, посилаючись на лист Департаменту СЗН Київської ОДА № 05-49-709 від 27.03.2015 року, яким зобов'язано УСЗН не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у зв'язку з чим Департамент СЗН вважає, що немає законних підстав для надання статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Позивач вважає відмову відповідача у прийнятті вищевказаних документів на оформлення посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 такою, що не ґрунтується на нормах законодавства, а саме ст.ст. 9,11,12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому просила суд визнати протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті її документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи; зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради внести подання до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання про встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати Київську ОДА розглянути подання про встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подала до суду заяву в якій просила проводити судове засідання без її участі, а позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області до суду своїх представників не направили, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду письмові заперечення проти позову з клопотанням про розгляд справи без участі їх представників та просили відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Київська обласна державна адміністрація свого представника до суду не направила, про час розгляду справи були повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суд не повідомила.

Суд, в порядку ч. 4 ст. 128 КАС України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, має посвідчення Серії НОМЕР_1, видане 13.01.2000 року Київською облдержадміністрацією, згідно якого їй присвоєно статус громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4), що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 3-6).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.05.2017 року № 45 ( а.с. 7), захворювання, виявлені у позивача, пов'язані з випливом аварії на ЧАЕС.

На підставі зазначеного висновку позивачу встановлено з 30.05.2017 року 2 групу інвалідності - довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що вбачається з копії довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0769717 ( а.с.8).

Судом також встановлено, що на звернення позивача до управління СЗН Білоцерківської міської ради із заявою від 19.06.2017 року та пакетом документів щодо визнання її потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії ( а.с.9), відповідач повідомив позивача листом № 4294 від 21.06.2017 року про відсутність правових підстав для внесення подання до Київської ОДА для оформлення посвідчення категорії 1 ( а.с. 10). При цьому відповідач послався на роз'яснення № 05-49-709 від 27.03.2015 року Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації стосовно того, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, а тому Департамент вважає, що відсутні правові підстави для надання статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п.1,2, 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що в зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє в редакції, вказаній вище в постанові суду.

Таким чином, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії видане позивачу Київською обласною адміністрацією, дане посвідчення уповноваженим органом не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається чинним.

З вказаного вище листа відповідача вбачається, що посадові особи управління соціального захисту населення не посилаються на будь-який нормативний акт, який надає УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повноваження щодо відмови у прийнятті відповідних документів для встановлення статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Зазначений Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Однак, зазначена норма жодним чином не впливає на спірні правовідносини.

Як передбачено п.10 Порядку, видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як зазначалося вище, дана довідка позивачем була надана, причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи щодо позивача встановлено експертною комісією.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

А тому виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015 року.

Враховуючи викладене, а саме те, що є документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає необґрунтованою відмову УСЗН Білоцерківської міської ради у прийнятті документів позивача для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Крім того, лист Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА, на який вказано вище, не є нормативно-правовим актом, яким має керуватися у своїй діяльності УСЗН Білоцерківської міської ради та виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області.

Як було вказано вище, посвідчення потерпілого видаються на підставі відповідного подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради внести подання до Київської обласної державної адміністрації з метою вирішення питання щодо встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 є обґрунтованими.

Як вбачається з листа УСЗН Білоцерківської міської ради, відповідач посилається на те, що з 01.01.2015 року в зв'язку зі змінами в законодавстві, позивач не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони не існує, а як наслідок, посвідчення 4 категорії втратило чинність.

Однак, такі твердження суд вважає необґрунтованими з наведених вище в постанові підстав.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки в статтях 14 та 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши все вищенаведене суд вважає, що відповідачі відмовляючи позивачу у вирішенні питання щодо надання йому відповідного статусу, діяли всупереч приписам норм Законів України та підзаконних нормативно-правових актів.

З матеріалів справи вбачається, що саме в листі Департаменту СЗН Київської ОДА, який було направлено до управлінь соціального захисту населення райдержадміністрацій та міськвиконкомів, вказується на те, що починаючи з 01.01.2015 року в Департаменті не будуть прийматися подання на оформлення громадянам наступних посвідчень, в т.ч. постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа потерпілих категорії 4, тобто, тієї категорії осіб, до яких належить позивач по справі.

Відмовляючи позивачу у прийнятті відповідних документів УСЗН Білоцерківської міської ради діяло на виконання вказаного листа Департаменту СЗН КОДА 05-49-709 від 27.03.2015 року.

Тому, з метою захисту прав позивача, суд також вважає за необхідне зобов'язати Київську ОДА розглянути подання про встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та вирішити питання щодо видачі їй відповідного посвідчення, оскільки згідно наведених вище норм законодавства видача посвідчень провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У справі №21-146а15 від 16.09.2015 року Верховний Суду України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювала примусове виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51 " Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 2, 6, 17, 71, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили, прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію розглянути документи ОСОБА_1 з поданням про встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко