Справа № 567/925/17
Суддя: Панчук М.В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/925/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 рокум. Острог

10 год.45 хв.

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Панчук М.В.

секретар - Самолюк А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Острозького районного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129926 від 04 серпня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування свої вимог посилається на те, що дана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. Також під час винесення постанови не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили що в його діях є ознаки вчинення адміністративного правопорушення. Посилається на те, що правил дорожнього руху він не порушував, так як ділянка дороги по якій він рухався була з належною оглядовістю. Крім того, у місці де він здійснював обгін, лінія розмітки дороги була переривиста і ніяких дорожніх знаків, які б забороняли обгін або вказували на те, що попереду ділянка дороги з поганою оглядовістю, не було. Зазначає, що працівниками патрульної поліції не було взято до уваги його пояснення та незаконно винесено постанову. Доказів щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: фото, відео матеріали, тощо, інспектором надано не було. Посилається на те, що при винесенні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення не були дотримані вимоги статей 283, 284 КУпАП, зокрема не зазначено докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Просить позовні вимоги задовільнити, скасувати постанову серії БР № 129926 від 04 серпня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Позивач ОСОБА_1 до суду подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Рівненській області явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином, від представника відповідача надійшло письмове заперечення, у якому відповідач просить відмовити у позові за безпідставністю та вказує на пропущення позивачем строку звернення до суд, зазначаючи, що позивач отримав постанову 04.08.2017р., а адміністративний позов було подано до суду 14.08.2017р., справу просить розглянути за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України та за наявності клопотань сторін у справі про розгляд справи у їх відсутності, судом було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких міркувань.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 04 серпня 2017 року інспектором з дотримання нагляду Рівненського ВП Кузьмин В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР №129926 від 04.08.2017року, відповідно до якої «ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Нісан Х-трейл», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Т-18-05 6 км, порушив правила обгону, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п 14.6(г) ПДР України.

Даною постановою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правид дорожього руху України, зокрема п.14.6(г) обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує із викладених в позовній заяві пояснень позивача ОСОБА_1, останній повністю заперечує обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення. Стверджує, що правила дорожнього руху України у зазначений в постанові час та місці не порушував, там де здійснював обгін, лінія розмітки дороги була переривиста і ніяких дорожніх знаків, які б забороняли обгін або вказували на те, що попереду ділянка дороги з поганою оглядовістю не було.

Слід зазначити, що в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 23.08.2017 року судом зазначалось, що відповідач в разі заперечення проти позову, зобов'язаний надати до 28.08.2017 року всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущені бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Однак, дане повідомлення суду було відповідачем проігноровано, матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до суду не надано. Разом з тим, у поданих письмових запереченнях відповідач обмежився лише проханням про відмову у позові у зв'язку з недотриманням позивачем строку звернення до суду, разом з тим, не навів мотивів прийняття ним такої оскаржуваної постанови та не надав матеріалів, що були взяті ним в основу доказовості вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено суду жодних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а саме доказів, які б підтверджували здійснення позивачем вищевказаного порушення ПДР України (письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів, в тому числі відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо події, з приводу якої подано позов, тощо).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Відповідно до ч.2 і ч.3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Як вбачається із ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути оскарджено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом (п.3 ч.1 ст.288 КУаПА).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.171-2 КАС України).

Як вбачається із ч.1 ст.103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи вищевказані правові норми та встановивши, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови 04.08.2017р., а процесуальний строк починається з наступного дня, тобто з 05.08.2017р., а відтак, строк на звернення до суду у позивача закінчувався 14.08.2017р., та саме цього дня, згідно накладної (експедиторської розписки) 22-0953-8067 позивач відправив даний позов до суду (а.с.5).

Як вбачається із ч.9 ст.103 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

З огляду на вищевказане, суд не вбачає пропуску позивачем строку звернення до суду та приходить до висновку, що позов поданий у визначений законодавством 10-ти денний процесуальний строк звернення до суду.

Приймаючи до уваги усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підставний, відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та не спростовано доводів позивача, оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому її слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 41, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №129926 від 04 серпня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуПанчук М.В.