Справа № 804/4363/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 р. Справа № 804/4363/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
Приватне багатопрофільне підприємство «Енерго-Імпекс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, у якому просить:
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч. 6 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;
Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України).
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
За результатами перевірки встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 глави 4 розділу ІІ, п. 100.6 ст. 100 та п. 203.2 ст. 203 розділу V Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість згідно договору від 30.03.2015 року №49 про розстрочення грошового зобовязання.
На підставі акту від 17.02.2017 року №846/04-64-12-01/13419447 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.03.2017 р., а саме:
- № НОМЕР_1, яким Приватному багатопрофільному підприємству «Енерго-Імпекс» нараховано штраф у розмірі 984,26 гривень;
З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржив у судовому порядку рішення №1 від 10.08.2015 року про скасування розстрочення грошових зобов'язань, винесене Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцію м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яке стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
27.07.2015 року заявою № 373 ПБП «Енерго-Імпекс» повідомив Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що платіжне доручення № 130 від 20.07.2015 року не виконано Банком з незалежних від позивача причин та просив не застосовувати штрафні санкції.
Однак, 10.08.2015 року Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 1 про скасування розстрочення грошових зобов'язань від 10.08.2015 року, яке отримано позивачем 15.08.2015 року.
Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року по справі №804/14373/15 за результатом апеляційного оскарження набрала законної сили 01.03.2016 року.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року по справі №804/14373/15 набрала законної сили за наслідками апеляційного провадження, та відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені цим судовим рішенням у межах цього спору доведенню не підлягають.

На переконання позивача, у нього не викло обовязку щодо сплати суми, нарахованої у звязку із скасуванням розстрочення грошового зобовязання, оскільки договір від 30.03.2015 року №49 про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань не був припинений чи скасований.

У відповідності до пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах як, зокрема презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За таких обставин, контролюючим органом було неправомірно донараховано суму грошового зобовязання на підставі рішення від 10.08.2015 року №1 про скасування розстрочення грошових зобовязань та винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 14.03.2017 року.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 14.03.2017 року прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зважаючи на сукупність викладених обставин та висновків, позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкові повідомлення-рішення № та № від 14.03.2017 року скасуванню.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 14.03.2017 року задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 14.03.2017 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 14.03.2017 року.

Присудити на користь Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 3200,00 (три тисячі двісті) гривень.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя В.В ОСОБА_1