Справа № 490/11247/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р. Справа № 490/11247/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 26 жовтня 2016 року №78/14 щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 липня 2016 року.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва (Центрального об`єднаного УПФ України м. Миколаєва Миколаївської області) від 26 жовтня 2016 року №78/14 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Центральне об`єднане УПФ України м. Миколаєва Миколаївської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

27 липня 2016 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внслідок Чорнобильськлї катастрофи».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області) від 26 жовтня 2016 року №78/14 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних документів про кількість днів роботи в зоні відчудження, що є обов`язковим для призначення пенсії зі зниженням віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувшись до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком надання та оформлення документів для призначення пенсій та підтверджують особливий статус позивача, у зв`язку з чим позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років, а дії відповідача є неправомірними, а відтак позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження, зокрема, з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Миколаївського обласного комітету ЛКСМ України від 04 вересня 1986 року позивача направлено до м. Чорнобиль з 06 вересня 1986 року по 17 вересня 1986 року строком на 9 днів з метою культурного обслуговування воїнів та будівельників, які ліквідовували наслідки аварії на ЧАЕС (а.с.16).

Відповідно до посвідчення про відрядження №1039, артиста театру «Етика» Миколаївського факультету Київського інституту культури ім. О.Є. Корнійчука ОСОБА_1 направлено в м. Чорнобиль на 9 днів з 06 вересня 1986 року по 17 вересня 1986 року, де міститься відмітка про те, що позивач прибув до м. Чорнобиль 07 вересня 1986 року та вибув із м. Чорнобиль 14 вересня 1986 року (а.с.13).

Крім того, факт роботи позивача в зоні відчудження під ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується архівною довідкою Державного архіву Миколаївської області, згідно якої протоколі засідання секретаріату Миколаївського обкому комсомолу від 28 жовтня 1986 року №43 є відомості про нагородження ОСОБА_1 , студента та учасника естрадного театру «Етика» Миколаївського факультету Київського інституту культури ім. О.Є. Корнійчука, Почесною грамотою обкому комсомолу за значну роботу з культурного обслуговування будівельників об`єктів Чорнобильської АЕС (а.с.17-18).

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року.

Порядком №22-1 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком до заяви про призначення пенсії подаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Згідно з абз.7 п.5 ст. 2.1 Порядку №22-1 документом, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09 березня 1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

При подачі заяви про призначення пенсії позивач надав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 2 категорії серії серії НОМЕР_1 (а.с.12), яке є дійсним, і, відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає йому право на пільги, передбачені цим Законом.

Посилання відповідача на неможливіть підтвердження перебування позивача у відрядженні за пероід 06 вересня по 14 вересня 1986 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки докази, які наявні в матеріалах справи підтверджують факт перебування позивача з 07 вересня 1986 року по 14 вересня 1986 року в м. Чорнобиль.

Таким чином, враховуючи те, що позивач у період з 07 вересня 1986 року по 14 вересня 1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що в сукупності становить 7 днів, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак висновки суду першої інстанції щодо скасування рішення УПФ України в Центральному районі м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року №78/14 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію з 27 липня 2016 року (з дня звернення до пенсійного органу) є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук