Справа № 802/1304/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 серпня 2017 р. Справа № 802/1304/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Покиньчереди Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправними та скасування постанов

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 09.06.2017 року на нього накладено штраф.

20.07.2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54350583 з примусового виконання постанови № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 09.06.2017 року.

Крім того, 20.07.2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області прийнято постанову ВП № 54350583 про арешт майна боржника.

Позивач вважає вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, зазначаючи при цьому, що станом на 20.07.2017 року постанова № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 09.06.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення не набрала законної сили, а тому у відповідача не виникло законних підстав для її примусового виконання.

Позивач та його повноважний представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та пояснення, надані в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, наголошуючи на тому, що виконавче провадження відкрито відповідно до виконавчого документа, що відповідає формі та змісту визначеному Законом України "Про виконавче провадження", в якому, серед іншого, була значена дата набрання ним чинності. Підстав для відмови у відкритті/повернення виконавчого документа у державного виконавця не існувало.

Ухвалою суду від 08.08.2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 комісію при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 липня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за заявою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54350583 з примусового виконання постанови № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, виданої 09.06.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 1700,00 грн.

При цьому, у даній постанові зазначено, що документ (постанова № 606 від 09.06.2017 року) вступив у законну силу (набрав чинності): 20.06.2017 року.

Також, 20 липня 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області при примусовому виконанні постанови № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, виданої 09.06.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 1700,00 грн., керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову ВП № 54350583 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику.

Позивач вважає вказані постанови протиправними, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом про їх скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), яким визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частини п`ятої даної статті Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, нормами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що виконавцем, під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна, виноситься постанова про арешт майна (коштів) боржника.

Як слідує з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54350583 від 20.07.2017 року останнє відкрито за заявою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради з метою примусового виконання постанови № 606 від 09 червня 2016 року.

З той же час, з тексту вказаної постанови вбачається, що громадяни мають право оскаржити постанову комісії у виконавчому комітеті Вінницької міської ради або у суді за місцем проживання у 10-денний строк.

В свою чергу, нормами статті 291 КУпАП встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до положень статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

В той же час, ч. 1 ст. 307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З контексту викладеного слідує, що обов`язок щодо сплати адміністративного стягнення, у разі оскарження постанови про його накладення, виникає у порушника лише після залишення скарги на таку постанову без задоволення.

В постанові № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 09 червня 2017 року містить відмітка за підписом ОСОБА_1 про те, що вказану постанову він отримав у день її винесення, тобто 09 червня 2017 року.

Разом з тим, позивачем до суду надано копію позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови № 606 від 09.06.2017 року, на якій міститься штемпель про отримання Вінницького міського суду Вінницької області, датований 16.09.2017 року.

З викладено слідує, що постанова № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 09 червня 2017 року була оскаржена позивачем до суду в межах строку, визначеного Законом.

При цьому, позивачем надано суду копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2017 року про відкриття провадження по справі №127/12930/17 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови та призначення судового засідання у справі.

Тобто, з викладеного слідує, що постанова адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення на позивача не вступила у законну силу (не набрала чинності), а тому у останнього не виникло обов`язку щодо його сплати.

Отже, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у державного виконавця не було достатніх підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54350583 від 20.07.2017 року з примусового виконання постанови № 606 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, виданої 09.06.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 1700,00 грн., і як, наслідок, для прийняття постанови про арешт майна боржника ВП № 54350583 від 20.07.2017 року.

А тому, вказані постанови є протиправними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних постанов, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваних постанов.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017 року серії ВП № 54350583.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про арешт майна боржника від 20.07.2017 року серії ВП №54350583.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1280 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович