Справа № 504/422/17
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/422/17
провадження №2-а/80/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі судді Вінської Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в смт. Доброслав Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області у якому просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови йому у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС», зобовязати управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі Одеської області призначити йому пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС», зобовязати управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі Одеської області провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити йому виниклу заборгованість, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року було замінено відповідача з Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області на Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Одеси.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заперечення у якому позов не визнав, посилаючись на те, що 17 грудня 2015 року до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області за призначенням пенсії звернувся ОСОБА_1, надавши при цьому довідку про заробітну плату за період роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС». Однак, дана довідка не може враховуватися при призначенні та нарахуванні пенсії, оскільки у Управління відсутня можливість проведення зустрічної перевірки на предмет її дійсності, та просив суд розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, за наявності достатніх підстав, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 1973 року позивач був прийнятий на посаду слюсаря 2 розряду Одеського автоуправління автоколона 2212. Наказ №300 від 25.12.1973р.

25 червня 1974 року позивач був переведений на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212. Наказ №94 від 24.06.1974р.

Наказом №115 від 09 жовтня 1974 року позивач був звільнений у звязку із призивом у ОСОБА_2 ОСОБА_3. Служба у ОСОБА_2 ОСОБА_3 тривала з 01 листопада 1974 року по 02 листопада 1977 року.

Після служби у ОСОБА_2 армії, з 07 січня 1977 року позивач був прийнятий на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212.

Наказом Мінавто УРСР №91 від 29 квітня 1986 року Одеська автоколона №2212 була перейменована в автотранспортне підприємство 25155 обласного управління вантажного автотранспорту.

Наказом Мінавто УРСР №286 від 29 грудня 1987 року АТП-25155 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (Автоколона №2212) було перейменовано в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту.

Рішенням загальних зборів працюючих (Наказ по АТП №196 від 30 жовтня 1992 року) АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту було реорганізовано в Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 з 01 листопада 1992 року.

Рішенням загальних зборів ОО АТП 15155 (Наказ по АТП №24 від 18 березня 1994 року) та рішенням Ленінського районного виконавчого комітету м. Одеси №291/21 від 24 грудня 1993 року Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 було реорганізовано в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС» з 01 квітня 1994 року.

01 квітня 1994 року позивач був звільнений по переводу в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС». Підстава Наказ №175-к від 31 березня 1994 року. Наказом по Акціонерній транспортній компанії «АЛЬФА-ТРАНС» №2-к від 01 квітня 1994 року позивач був прийнятий на посаду водія, де працював до 28 лютого 1995 року. Наказ №24-к від 28 лютого 1995р.

01 квітня 1995 року позивач був прийнятий на посаду рихтовщика в ТОВ «Вулканізатор», де працював до 01 серпня 1998 року. Наказ №6 від 01.08.1998р.

08 лютого 1999 року (Протокол №5 від 05 березня 1999 року) позивач був прийнятий на посаду водія автогаражу 1 класу до КСП «Одеське».

29 березня 2000 року позивач був звільнений у звязку із реформуванням КСП. (Рішення загальних зборів №2 від 23.02.2000р.)

03 квітня 2000 року позивач був прийнятий на посаду водія авто гаражу 1 класу по переводу у звязку із реорганізацією в ТОВ «Одеське». Наказ №1 від 03 квітня 2000 року.

17 грудня 2015 року позивач відповідно до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області для призначення йому пенсії за віком у встановленому законом порядку.

На підтвердження свого права на отримання пенсії, позивачем до управління Пенсійного фонду було надано довідку про заробітну плату за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту, видану їх правонаступником АТК «Альфа-Транс» на підставі первинних документів, копію трудової книжки, копію військового квітка та інші документи, що підтверджують його особу та наявність у нього права на отримання пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області від 24 грудня 2015 року позивачу до виплати було призначено суму пенсії у розмірі 1140,13 гривень щомісячно.

Не погодившись з розміром призначеного розміру пенсії, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, де 23 грудня 2016 року отримав відповідь про те, що при призначенні йому пенсії, управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період його роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка була видана Акціонерною транспортною компанією «Альфа-Транс» від 02 липня 2002 року №183, оскільки у управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області відсутня можливість проведення зустрічної перевірки первинних документів на підставі яких видавався зазначений документ.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи і це вбачається з матеріалів справи, рішенням Арбітражного суду Одеської області від 11 серпня 2000 року у справі № 17-2-3/6 про банкрутство АТК Альфа-Транс ліквідатором підприємства був призначений арбітражний керуючий ОСОБА_4.

У звязку із незаконністю дій арбітражного керуючого ОСОБА_4 та порушення ним процедури ліквідації (в тому числі за невжиття заходів щодо збереження документації підприємства), наказом Міністра економіки від 07 квітня 2003 року була анульована ліцензія на право проведення господарської діяльності арбітражних керуючих серії АА №249687 від 19 жовтня 2001 року, видана ОСОБА_4, що підтверджується довідкою АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №246 від 03 червня 2010 року.

Згідно листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, документація АТП-15155 (АТП-25155) на державне зберігання до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради щодо ОСОБА_1 не передавалися.

Згідно довідки АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №247 від 03 червня 2010 року, відомості про нарахування заробітної плати в архівах АТК «Альфа-Транс» не збереглися, у звязку із чим, довідка про нарахування заробітної плати №183 від 02 липня 2002 року є дійсною.

Відомості викладені в довідці про нарахування заробітної плати №183 від 02 липня 2002 року підтверджуються довідкою АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №245 від 03 червня 2010 року, відповідно до якої АТК «Альфа-Транс» ЗАТ дійсно здійснювало платежі до Пенсійного Фонду Ленінського (Суворовського) районів м. Одеси згідно платіжних доручень, включно по 2001 рік.

Перевірити правильність вказаних у довідці сум, в даний час, не надається можливим, оскільки місцезнаходження архівних документів невідоме.

Згідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку».

Згідно до вимог ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», персональна облікова картка застрахованої особи зберігається в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та в електронному вигляді за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форми документа».

Отже, відповідальність за незбереження даних про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, несе Пенсійний фонд, а не сама застрахована особа.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ст. 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, позивач ОСОБА_1 постійно працював водієм, ніякого доступу до видачі довідок про заробітну плату не мав. Можливості виготовити надану ним довідку самовільно у позивача не було.

Будь-яких доказів того, що надана позивачем довідка містить в собі недостовірну інформацію відповідачем надано не було, а в ході судового розгляду справи, їх встановлено не було.

Крім того, позивач не несе зобовязання по збереженню архівної документації та не повинен вживати заходи щодо її зберігання, оскільки це не є його компетенцією. Вказану довідку позивач отримав у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що під час надання позивачем довідки про заробітну плату за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, він діяв в межах діючого законодавства.

Доводи представника відповідача про те, що видана підприємством, на якому працював позивач, довідка викликає сумніви є необґрунтованими та не може бути підставою для призначення пенсії без урахування наданої довідки про заробітну плату, оскільки це є лише припущенням управління Пенсійного фонду, яке не ґрунтується на будь-яких доказах та спростовується матеріалами справи. Дані наведені у вказаній довідці відповідачем не спростовані.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено правомірність своїх позовних вимог, навпаки, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних позивачем дій, що є підставою для задоволення позову.

З огляду на зазначене та беручі до уваги достатній та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1,12,19,65, 101, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., ст.ст. 8, 21, 22, 23, 41, 46, 50, 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. керуючись ст.ст. 7-11, 128, 158-163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

Зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Одеси призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

Зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Одеси провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого обєднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити йому виниклу заборгованість.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови.

Суддя: Н.В. Вінська