Справа № 589/1762/17
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1762/17
Провадження № 2-а/589/79/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євдокімової О.П.

при секретарі Юрочко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до старшого інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР 976333 від 12.05.2017 року.

Вищезазначений позов обґрунтовує тим, що 12.05.2017 року відповідачем ОСОБА_3 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія АР 976333.

Згідно даної постанови позивач на 97 км автодороги Київ-Чернігів - ОСОБА_4 в с. Кіпті керував власним автомобілем марки «Сіtroen Jumper», державний номер НОМЕР_1 та порушив вимоги п. 31.3 «б» ПДР України, оскільки на думку інспектора даний автомобіль підлягає обов'язковому технічному контролю, але вчасно його не пройшов, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В технічному паспорті на автомобіль, зазначено тип транспортного засобу як фургон малотонажний -В, повною масою 3500 кг, масою без навантаження 2020 кг і кількістю місць для сидіння - 3, що інспектором не було взято до уваги.

При розгляді справи на місці зупинки транспортного засобу позивач не погоджувався з правопорушенням, вимагав складання протоколу, однак будь-які його заперечення і клопотання залишались без реагування.

Позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, так як обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, а також вона не відповідає вимогам чинного законодавства, тому звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач по справі інспектор Дешко С.А. надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що даний автомобіль є вантажним за класифікацією п. 1 ПДР, який за своєю конструкцією та устаткуванням призначений для перевезення, як пасажирів, так і вантажу та який має повну масу до 3,5 тон, для керування таким автомобілем досить мати посвідчення водія категорії В, тому даний автомобіль підлягає обов'язковому технічному контролю. Вважає, що винесена ним постанова відносно позивача є правомірною (законною), а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Сторони в судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2017року старшим інспектором СРПП Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу було розглянуто справу про адміністративне порушення та винесено постанову серії АР 976333 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною 3 статті 121 розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, такий протокол інспектором складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена на місці вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту положень КУпАП перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 123 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Отже, суд приходить до висновку, що, не склавши при таких обставинах протокол про адміністративне правопорушення, старший інспектор СРПП Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 порушив вимоги ч.5 ст. 258 КУпАП.

ОСОБА_5 позиція по даному питанню висловлена Науково-консультативною радою при Вищому адміністративному суді України в узагальненому науково-консультативному висновку «Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП» від 01.07.2015 року.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням роз'яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; зобов'язує суд запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 31.3 ОСОБА_5 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Також згідно пункту 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством зокрема якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 931432 (а.с.3) та довідки Шосткинського сервісного центру (а.с.21) тип автомобіля CITROEN JUMPER - фургон малотоннажний - В, повною масою 3500 кг, масою без навантаження 2020 кг, кількістю місць - 3.

Згідно статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» та ст. 1 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технісного стану транспортних засобів обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

Проте, всупереч наведеній нормі, відповідач ОСОБА_2 не довів порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, а отже не довів фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП є не доведеним.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 9-11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора СРПП Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 серії АР 976333 від 12.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7