Справа № 820/3092/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
28 серпня 2017 р. № 820/3092/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляховой О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчановій О.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить суд: визнати дії неправомірними командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по не встановленню щомісячної премії за підсумками роботи за період січень 2017 року та зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 відмінити наказ №87 від 01.02.2017 р. в частині не встановлення щомісячної премії за підсумками роботи за період січень 2017 р. та стягнути на користь ОСОБА_1 незаконно не встановлену премію за підсумками роботи за період січень 2017 р. в розмірі 3321 грн., 75 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії Військової частини польова пошта НОМЕР_1 є неправомірними, протизаконними та такими, що порушують його права та інтереси.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 до суду свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду від 28.08.2017 року представником відповідача подані заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач вважає позов необґрунтованим та безпідставним, зазначивши, що проти позову заперечує, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити та розглядати справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 з 11 березня 2015 року по 31 березня 2017 року проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що 31 березня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, що підтверджується копією військового квитка.

Згідно з наказу про встановлення розмірів премії, надбавки та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за січень 2017 року, молодшого сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 №87 від 01.02.2017р. ОСОБА_1 було позбавлено щомісячної премії, підстава дії протокол КИЧРГ №000018 від 30.01.2017 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 000018 від 30.01.2017, який був складений з дотримання вимог КУпАП відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 за ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування у громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння ) молодший сержант ОСОБА_1 30.01.2017 о 11.40 (тобто в службовий час) перебував в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено двома свідками.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, всупереч вимогам ст. 11, 12, 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вчинив адміністративне правопорушення (перебування в службовий час в стані алкогольного сп`яніння поза межами військової частини ), про що і був складений відповідний протокол військовою службою правопорядку, яка направила в порядку ст.ї5 КУпАП протокол командиру військової частини для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, який відповідно до наказу № 87 від 01.02.2017 згідно вказаних нормативно - правових актів позбавив премії і щомісячної грошової винагороди Позивача.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження щодо преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби є виключно правом та компетенцією командира військової частини.

Суд вказує, що згідно з п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.31.1 вказаної Інструкції надає право командиру (начальнику) позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково. Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням.

Згідно з п.31.6 Інструкції командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).

Відповідно до п.31.7 Інструкції визначає, що військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 31.6 розділу ХХХІ цієї Інструкції). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підстави поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини які стали підставою для цього. Військовослужбовцям, безпосередньо підпорядкованим командиру військової частини, у разі позбавлення їх премії повністю або частково конкретні причини, які стали підставою для цього, обов`язково доводяться до їх відома командиром військової частини.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкрашим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога позивача виплати йому премії є формою втручання в дискреційні повноваження Відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не піддягають.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином твердження позивача, викладені у позовній заяві, та пояснення, які надані ним у ході судового розгляду, не знайшли свого правового обґрунтування та підтвердження протиправності дій відповідача, вчинених без урахування приписів ст. 2 КАС України. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 159-163, 167, 186, 254,257 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.