Справа № 805/1581/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Київ К/800/10037/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Мороз Л.Л.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі №805/1581/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» Слов'янська теплова електрична станція до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" в особі Структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов'янська теплова електрична станція в суд з позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення від 03 лютого 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 квітня 2015 року по 29 вересня 2015 року в загальній сумі 4 839 259, 58 грн., з яких: штраф у розмірі 4 535 410, 68 грн. та пеня у розмірі 303 848, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до позивача не застосовується. Тому вважає, що рішення ОДПІ від 03 лютого 2016 року № було винесено безпідставно, є протиправним, таким, що суперечить нормам чинного законодавства України, а тому на думку позивача, підлягає скасуванню.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі Структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов'янська теплова електрична станція до Слов`янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № від 03 лютого 2016 року - задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 03 лютого 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 квітня 2015 року до 29 вересня 2015 року в загальній сумі 4 839 259, 58 грн. з яких: штраф у розмірі 4 535 410, 68 грн. та пеня у розмірі 303 848, 90 грн., які застосовані до Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" Слов'янська теплова електрична станція.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» зареєстровано у якості юридичної особи за кодом , знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 34 «А». З 17 травня 1995 року взято на облік, як платник податків у СДПІ з ОВП у м.Донецьку МГУМД (); з 21 квітня 2010 року взято на облік, як платник єдиного внеску у СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУМД () за реєстраційним номером 05-17-03-10498 (а.с. 52-53). ПАТ «Донбасенерго» має безстрокову ліцензію на виробництво електричної енергії серії АЕ № 575906, видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 15 серпня 1996 року № 38 та переоформлена рішенням від 15 січня 2015 року № 17 (а.с. 33).

ПАТ «Донбасенерго» у своїй структурі, крім інших, має структурну одиницю - відокремлений підрозділ: Слов'янська теплова електрична станція, яка не є юридичною особою, зареєстрована за кодом та знаходиться за адресою: 84180, Донецька обл., м. Миколаївка, вул. Горького, буд. 9 (а.с. 46-51, 60) та знаходиться на податковому обліку у Слов'янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що не заперечується сторонами.

Рішенням Слов'янської ОДПІ (код ЄДРПОУ органу: 39883094) від 03 лютого 2016 року № до СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янська ТЕС застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 квітня 2015 року до 29 вересня 2015 року в загальній сумі 4 839 259, 58 грн., з яких: штраф у розмірі 4 535 410, 68 грн. та пеня у розмірі 303 848, 90 грн. (а.с. 11, 89).

Зазначене рішення від 03 лютого 2016 року № було оскаржено позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (а.с. 18-21). Рішенням про результати розгляду скарги від 22 березня 2016 року вих. № 1479/10/05-99-10-01-12-1 оскаржуване рішення ОДПІ залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 22-25).

В зв'язку з цим, 08 квітня 2016 року позивач повторно оскаржив рішення ОДПІ від 03 лютого 2016 року № до Державної фіскальної служби України (а.с. 26-29). Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 06 травня 2016 року вих. № 10249/6/99-99-11-02-02-25 оскаржуване рішення ОДПІ залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 30-32).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, до матеріалів справи позивачем, в якості доказів скрутного матеріального становища та неможливості сплати (перерахування) або неможливості своєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, надано Протокол засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30 вересня 2014 року № 9 м. Слов'янськ, яким підтверджується нанесення значних збитків СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янська ТЕС внаслідок ведення бойових дій (а.с. 35-37). Також надано Протокол засідання Комісії під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості України Ю.Продана з питань координації робіт з відновлення електропостачання населених пунктів Донецької та Луганської областей від 30 липня 2014 року, яким відзначено, що відновлення роботи СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янська ТЕС є однією з головних складових умов забезпечення надійної роботи ОЕС України в осінньо-зимовий період 2014-2015 років; пошкодження та руйнування обладнання, будівель, споруд, комунікації СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янська ТЕС не дозволяють забезпечити роботу станції в ОЕС України; пошкодження обладнання ВРП 220 та 330 кВ становить 80%, що не дозволяє здійснювати транзит та видачу потужності СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янською ТЕС в ОЕС України; зруйновано: 2 із 3 ємностей мазутного господарства, блочний трансформатор 17Т (1000 МВА) енергоблока ст. № 7, резервний трансформатор 27Т (40 МВА) власних потреб енергоблока ст. № 7, автотрансформатор зв'язку ВРП 220/110 кВ 12 АТ; пошкоджено: по ВРП 330 кВ: вимикачі 330 кВ - 27 фаз із 30, роз'єднувачі 330 кВ - 88 фаз із 102, ТТ 330 кВ - 20 фаз із 33, ТН 330 кВ - 11 фаз із 21, розрядники 330 кВ - 3 фази із 12, конденсатори зв'язку 330 кВ - 5 фаз із 11, ВЧ загороджувачі 330 кВ - 3 фази із 11, провід ошинування ВРП 330 кВ - 246 шт., грозозахисний трос - 1 шт.; по ВРП 220 кВ: вимикачі 220 кВ - 14 фаз із 21, роз'єднувачі 220 кВ - 50 фаз із 84, ТТ 220 кВ - 11 фаз із 18, ТН 330 кВ - 3 фаз із 6, розрядники 220 кВ - 9 фаз із 12, конденсатори зв'язку 220 кВ - 2 фази із 3, ВЧ загороджувачі 220 кВ - 2 фази із 3, провід ошинування ВРП 220 кВ - 139 шт., ізолятор підвісний ВРП 220 кВ - 92 шт. та інше (а.с. 38-41).

Також, до матеріалів справи позивачем надана довідка по недовиробітці та недоотриманні товарної продукції СО ПАТ «Донбасенерго» Слов'янська ТЕС внаслідок відсутності палива з червня 2014 року по березень 2015 року (а.с. 42), а також розрахунок збитків, спричинених ПАТ «Донбасенерго» за рахунок повного або часткового ушкодження основних фондів виробничого призначення (а.с. 43-44) та довідка про стан заборгованості за відпущену електроенергію ПАТ «Донбасенерго» на неконтрольовану територію за 2015 рік, відповідно до якої заборгованість складає 1 369 876 087, 31 грн. (а.с. 45).

В матеріалах справи наявна заява позивача до Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за податковими зобов'язаннями від 26 серпня 2016 року № 01-1.1/02264 (а.с. 172-177). Зазначена заява була отримана Торгово-промисловою палатою України 26 серпня 2016 року за вх. № 1209-05.

Сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 08 вересня 2016 року № 6781, який міститься в матеріалах справи, позивачеві засвідчено існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що у відповідності до приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу звертає увагу на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

Згідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Водночас, Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-4 такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

У касаційній скарзі касатор як на підставу відмови у позові посилається на відсутність заяви позивача про звільнення від сплати єдиного внеску.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що подання такої заяви є підставою для звільнення платника податків від обов'язку сплати єдиного збору. Разом з тим, предметом розгляду в даній справі є не питання звільнення позивача від сплати єдиного внеску, а правомірність рішення відповідача про застосування заходів відповідальності за несвоєчасну сплату такого внеску.

Пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

При цьому, як вірно зазначено судами, єдиною умовою звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, - є перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053". Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Миколаївка (Миколаївська міська рада) Донецької області.

Тобто, як вірно встановлено судами, у період невиконання обов'язків платника єдиного внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Судами також встановлено, що наявними в матеріалах справи Листами від 16 березня 2015 року №31/2-10/330, від 24 лютого 2015 року та від 18 травня 2015 року вих. №16-13/2 Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» повідомлено ПАТ «Донбасенерго» про те, зокрема, що в період з 18 лютого по 01 квітня 2015 року видаткові операції по поточному рахунку підприємства були зупинені на виконання статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014р. №1702-VII. Крім того зазначено, що засобами системи «Інтернет-Клієнт-Банк» 16 та 18 лютого 2015 року ПАТ «Донбасенерго» надано до Банку 23 електронні розрахункові документи по сплаті платежів до державного бюджету України на загальну суму 110 212 969,22 грн., які було проведено тільки після повторного подання 30 березня 2015 року. Також зазначено, що в погашення заборгованості за кредитними договорами (основного боргу за кредитами та відсотків) перед філією - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 16 лютого 2015 року ПАТ «Донбасенерго» засобами системи «Інтернет-Клієнт-Банк» надано до Банку 8 електронних розрахункових документів на загальну суму 38 821448,98 грн., проте 30 березня 2015 року при повторному наданні цих документів банком проведено оплату лише п'яти з восьми на загальну суму 9 759 851,60 грн., а три платіжних документа були повернуті Банком без виконання на суму 29 061 597,38 грн. (а.с. 201-204)

У зв'язку з цим суди дійшли висновку, що позивач намагався та на теперішній час не ухиляється, а навпаки, намагається, незважаючи на скрутний фінансовий стан, сумлінно виконувати обов'язки зі сплати єдиного внеску.

Як зазначено вище, позивач здійснює свою діяльність на території м.Миколаївка (Миколаївська міська рада) Донецької області.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

З викладених підстав, внесені Законом України № 1669 зміни до Закону № 2464 звільняють від сплати єдиного внеску суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, оскільки на час розгляду даної справи Президентом України не приймався указ про завершення проведення антитерористичної операції, тобто період проведення АТО триває. Крім того, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Статтею 10 цього Закону встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Тобто, наявність сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, є доказом настання обставин непереборної сили (форс-мажору) та є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несплату позивачем єдиного соціального внеску.

В матеріалах справи наявний відповідний Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України від 08 вересня 2016 року № 6781, який засвідчує настання обставин непереборної сили, зокрема в період перевірки квітень-вересень 2015 року. Тобто, на думку суду, наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) позивачем підтверджено.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позивач виконав вимоги Закону і є звільненим від сплати штрафних санкцій та пені за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного соціального внеску на підставі пунктом 9-4 розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Враховуючи те, що позивач перебуває на території проведення антитерористичної операції, що триває по теперішній час, до нього не може застосовуватися відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464, адже в порядку Закону № 1669 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, як до платників єдиного внеску.

Відповідно колегія суддів вважає вірними висновки судів, що рішення від 03 лютого 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 квітня 2015 року по 29 вересня 2015 року в загальній сумі 4 839 259, 58 грн., з яких: штраф у розмірі 4 535 410, 68 грн. та пеня у розмірі 303 848, 90 грн., винесене Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: