Справа № 573/1388/17
Суддя: Кліщ О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №573/1388/17
У Х В А Л А

іменем України

28 серпня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

з участю секретаря: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання представника Сумської міської ради ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2(представник позивача за довіреністю ОСОБА_3) до виконавчого комітету Сумської міської ради, третьої особи - ОСОБА_4, - про визнання незаконним та скасування рішення міськвиконкому Сумської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Сумської міської ради, третьої особи - ОСОБА_4, - про визнання незаконним та скасування рішення міськвиконкому Сумської міської ради від 16.12.1993 року № 723 у частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки № 432 площею 0,048 га., яка розташована у Громадській організації «Садівниче товариство «Хімік-1», та скасувати його.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 12.07.2017 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі.

До початку судового засідання від 28.08.2017 року представником Сумської міської ради ОСОБА_1 заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На думку представника відповідача, вказаний спір має цивільно-правовий характер, а тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки в даних правовідносинах реалізується не публічний, а приватний інтерес позивача.

Представник позивача не заперечувала проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника Сумської міської ради ОСОБА_1, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Як розяснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктами 6, 7 вказаної вище постанови Пленуму визначено, при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Як вбачається зі змісту позову ОСОБА_2 ним подано позов з метою захисту приватно-правового характеру, який полягає у невирішенні, як він вважає, Сумською міською радою у встановленому Законом порядку його клопотання щодо одержання безоплатно у власність земельної ділянки шляхом приватизації.

Таким чином підставою для звернення до суду з позовом є порушення права позивача на отримання ним безоплатно у власність земельної ділянки №432 площею 0,048 га, яка розташована у Громадській організації «Садівниче товариство «Хімік-1» в м. Суми, тобто в даній справі ним реалізується приватний інтерес, а тому з урахуванням розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що провадження у справі, яке відкрито ухвалою суду від 12.07.2017 року, підлягає закриттю.

Посилання представника позивача про те, що Зарічним судом м.Суми в ухвалі від 12.06.2017 року зроблено висновок, що вказана справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства є помилковими, оскільки як вбачається з ПРАВОВОГО ВИСНОВКУ Верховного Суду України зробленого у постанові від 16 грудня 2015 року: Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах 16 грудня 2015 року розглянув справу № 6-2510 цс15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п.10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Сумської міської ради ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (представник позивача за довіреністю ОСОБА_3) до виконавчого комітету Сумської міської ради, третьої особи - ОСОБА_4, - про визнання незаконним та скасування рішення міськвиконкому Сумської міської ради,- закрити.

Розяснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: