Справа № 805/2438/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 р. Справа №805/2438/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10 год. 15 хв. 10 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., при секретареві судового засідання Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з вересня по грудень 2014 року неправомірними;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з вересня по грудень 2014 року.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді Амвросіївського районного суду Донецької області та згідно постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 № 636-VIII звільнена з займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області та неможливістю здійснення правосуддя, наказом голови Амвросіївського районного суду Донецької області від 28.08.2014 безстроково, до завершення антитерористичної операції встановлено простій в роботі Амвросіївського районного суду Донецької області. Згідно цього наказу, який був доведений до відома відповідача, збережено у межах кошторису суду середній заробіток для працівників, які підпадають під дію простою. В зв'язку з фактичним припиненням роботи суду, захисту суддів, дотримання гарантій їх незалежності, деякі судді були прикріплені до інших судів для отримання суддівської винагороди. Оскільки ОСОБА_1 мала достатньо трудового стажу на посаді судді для подання заяви про відставку, вона подала таку заяву, яку потім відкликала, оскільки у Вищій раді юстиції пояснили, що спочатку необхідно прикріпитись до відповідного суду, а потім подавати заяву про відставку.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 25.05.2015 ОСОБА_1 прикріплено до Добропільського міськрайонного суду Донецької області і лише з того часу розпочато виплату суддівської винагороди до дня звільнення згідно з постанови ВРУ в зв'язку з поданням заяви у відставку. З вересня 2014 року по квітень 2015 року ОСОБА_1 спочатку не виплачувалась і не нараховувалась за цей період суддівська винагорода. На звернення до Ради суддів України, голови Державної судової адміністрації України, відповідач виплатив заборгованість лише за період з січня 2015 року по квітень 2015 року, однак за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року відповідачем заборгованості з суддівської винагороди не виплачено. З вказаних підстав позивач просить визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з вересня по грудень 2014 року неправомірними та зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з вересня по грудень 2014 року.

Позивач на адресу суду надсилала електронне повідомлення, яким повідомила та просила суд розглядати справу без її участі.

Представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що питання виплати суддівської винагороди було передбачено рішенням Ради суддів України № 76 від 23.12.2014 виключно у випадку прикріплення суддів до судів того самого рівня і спеціалізації, що функціонують на території, підконтрольній українській владі, яке мало відбутись шляхом видання головою такого суду відповідного наказу. Втім, відомості про прикріплення позивача до такого суду згідно Рішення до ТУ ДСА України в Донецькій області не надходили, у зв'язку з чим законних підстав для виплати позивачу суддівської винагороди з вересня 2014 року по квітень 2015 року не було. В подальшому порядок забезпечення суддів судів, які розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області, і припинили свою роботу було визначено Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд». Так, рішенням ВККС України від 28.05.2015 № 38/зп-15 позивача було прикріплено до Добропільського міськрайонного суду Донецької області у зв'язку з чим починаючи з 20.04.2015 й до звільнення позивача з посади судді їй виплачувалась суддівська винагорода без доплат. З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області 04.03.1999 (а.с.6-7).

У відповідності до трудової книжки ОСОБА_1, ОСОБА_1:

- з 29.07.1993 обрана суддею Амвросіївського районного суду;

- з 09.11.2003 обрано суддею Амвросіївського районного суду безстроково (а.с.8-12).

Наказом Амвросіївського районного суду Донецької області від 27.08.2014 № 11 «Про встановлення простою у роботі суду» у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області та неможливістю здійснення правосуддя, з метою збереження життя та здоров'я працівників Амвросіївського районного суду встановлено простій в роботі Амвросіївського районного суду Донецької області з 28.08.2014 безстроково, до завершення антитерористичної операції. Пунктом 3 цього наказу наказано зберегти у межах кошторису суду середній заробіток для працівників, які підпадають під дію простою (а.с.16).

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.05.2015 № 38/зп-15 прикріплено до Добропільського міськрайонного суду Донецької області суддю місцевого загального суду Донецької області згідно з доданим списком (додаток 2) з моменту надходження до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України заяви про прикріплення до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості (а.с.44-46).

Відповідно до додатку 2 до рішення Комісії від 28.05.2015 № 38/зп-15 ОСОБА_1 прикріплено до Добропільського міськрайонного суду (заява надійшла до Комісії 20.04.2015) (а.с.47).

Згідно довідки наданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Донецькій області про доходи ОСОБА_1, яка працювала на посаді судді слідчого у Амвросіївському районному суді Донецької області за період з вересня 2014 року по липень 2015 року, суддівська винагорода ОСОБА_1 виплачена за період з квітня 2015 року по липень 2015 року в загальній сумі 35354,78 грн. У спірний період з вересня 2014 року по грудень 2014 року суддівська винагорода ОСОБА_1 не виплачувалась (а.с.28).

Постановою Верховної Ради України від 16.07.2015 № 636-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку звільнено з посад суддів, зокрема, з посади судді Амвросіївського районного суду Донецької області ОСОБА_1.

Наказом Територіального управління ДСА України в Донецькій області від 16.03.2016 № 16-к «Про звільнення суддів» з метою виконання постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 № 636-VIII «Про звільнення суддів» та наказу Державної судової адміністрації України від 15.01.2016 № 7 відраховано з 16.07.2015 зі штату судів, наступних суддів, зокрема суддю Амвросіївського районного суду Донецької області ОСОБА_1 (а.с.15).

В матеріалах справи містяться відповіді ДСА України від 16.02.2016 № Л-77-16-158/16 та Ради суддів України від 21.03.2016 № 9рс-52/16 щодо виплати суддівської винагороди за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року, якими повідомлено ОСОБА_1 про обов'язок ТУ ДСА України в Донецькій області виплатити їй суддівську винагороду за період з вересня 2014 року до дня тимчасового прикріплення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с.19-20, 21).

На звернення позивачки до Територіального управління ДСА України в Донецькій області від 24.01.2017 щодо виплати суддівської винагороди за вересень-грудень 2014 року, ТУ ДСА України в Донецькій області листом від 27.02.2017 № 05-260/17 повідомило її про те, що виплата суддівської винагороди передбачена рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 №76 виключно у випадку прикріплення суддів до судів того самого рівня і спеціалізації відповідно в Донецькій та Луганській областях, що функціонують на території, підконтрольній українській владі, яке мало відбутись шляхом видання головою такого суду відповідного наказу. Оскільки наказ голови міського суду Донецької області, що функціонує на території, підконтрольній українській владі про прикріплення ОСОБА_1 до такого суду в ТУ ДСА України в Донецькій області не надходив, у зв'язку з чим законних підстав для виплати їй суддівської винагороди в порядку, встановленому рішенням, за період з вересня по грудень 2014 року не вбачається (а.с.7-8).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року неправомірною позивач звернулась до суду з цим позовом.

Згідно до ст. 52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та зазначеного Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», відповідно до якої на території Луганської та Донецької областей розпочата антитерористична операція (далі за текстом - АТО).

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02.09.2014 № 27/038-14 було змінено територіальну підсудність справ, підсудних розташованим у районі проведення АТО місцевим загальним судам. Рішенням Ради суддів України від 23.12.2014 № 76 (далі за текстом - Рішення РСУ №76) тимчасово прикріплено до штату судів того самого рівня і спеціалізації відповідно в Донецькій та Луганській областях, що функціонують на території, підконтрольній українській владі, суддів, які подали заяви на переведення на роботу на посадах суддів до інших судів України з судів, які тимчасово знаходяться на неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, до прийняття рішення про їх переведення у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 Рішення РСУ № 76, головами відповідних судів видаються накази про тимчасове прикріплення таких суддів на підставі заяв суддів про прикріплення та штатних розписів.

Наказом ДСА України «Про визначення кількості суддів у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим» від 15.10.2014 № 133, виданому на виконання Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО», було збільшено кількісний склад місцевих загальних судів.

Пунктом 10 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», у разі, якщо суд припиняє роботу у зв'язку із стихійним лихом, військовими діями, проведенням АТО або іншими надзвичайними обставинами, суддя, який обіймає посаду в такому суді, може бути, за рішенням ВККСУ, на строк не більше ніж на шість місяців, прикріплений до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості із збереженням за ним посадового окладу, але без відповідних доплат.

Судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 29.05.2015 № 38/зп-15 ОСОБА_1 прикріплено до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження її заяви (20.04.2015) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Таким чином, протягом часу прикріплення позивача до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, зокрема з 20.04.2015 по 16.07.2015 (з дня прикріплення по день звільнення у відставку) позивачу проводилась виплата суддівської винагороди без відповідних доплат.

Зазначені обставини не оспорюються сторонами та визнані судом встановленими.

Спірним питанням у даній справі є правомірність або протиправність дій відповідача щодо не нарахування та не виплати суддівської винагороди позивачу в період з вересня 2014 року по грудень 2014 року. При цьому, суд зауважує, що позивачем не оскаржуються дії відповідача по не нарахуванню та невиплати суддівської винагороди за період з січня 2015 року по квітень 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок призначення чи обрання суддею і умови забезпечення суддів визначаються виключно Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів», які передбачають особливості забезпечення функціонування судової влади.

Згідно ч. 1 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказаного Закону встановлено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За приписами ч. 2 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди - щодо фінансового забезпечення діяльності цих органів; Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації України.

У відповідності до ч. 3 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, а також у цілому щодо місцевих та апеляційних судів.

За приписами ст. 146 вказаного Закону визначено, що суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, який визначає процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям (далі - установи), здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства.

Пунктами 3, 4 цього Тимчасового порядку визначено, що заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

Як вже зазначалось судом, для врегулювання питання правового та соціального захисту суддів Донецької та Луганської областей, Радою суддів України було прийнято рішення від 23.12.2014 № 76, відповідно до п. 2, 3 якого судді, які подали заяви на переведення на роботу на посади суддів до інших судів України з судів, які тимчасово знаходяться на неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, до прийняття рішення про їх переведення у встановленому законом порядку вважаються такими, що тимчасово прикріплені до штату судів того самого рівня і спеціалізації, що функціонують на території, підконтрольній українській владі, за їх заявою на підставі наказу голови відповідного суду.

Пунктом 4 цього рішення зобов'язано Державну судову адміністрацію України забезпечити виплату: суддівської винагороди, обрахованої з дня останнього нарахування до дня тимчасового прикріплення, та допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (у разі перебування у відпустці) та суддівської винагороди до моменту переведення в установленому законом порядку в судах, до яких вони тимчасово прикріплені.

Також, приписами п. 5 Рішення № 76 передбачено, що Державна судова адміністрація України забезпечує асигнування для виплати суддівської винагороди суддям з урахуванням цього рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що виплата суддівської винагороди суддям, які призначені на відповідні посаді до судів, що припинили свою роботу у зв'язку з проведенням АТО, здійснюється лише в разі їх тимчасового (не більше, ніж на шість місяців) прикріплення до суду того ж рівня в іншій місцевості.

Однак, термін та порядок прикріплення цих суддів законодавчо закріплено тільки з 28.03.2015 у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким пунктом 10 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону передбачено, що у разі якщо суд припиняє роботу у зв'язку із стихійним лихом, військовими діями, проведенням антитерористичної операції або іншими надзвичайними обставинами, суддя, який обіймає посаду в такому суді, може бути, за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, на строк не більше ніж на шість місяців прикріплений до іншого суду того ж рівня в іншій місцевості із збереженням за ним посадового окладу, але без відповідних доплат.

Судом встановлено, що листом Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2017 № 149/170/2017 повідомлено суд, що ОСОБА_1 суддя Амвросіївського районного суду Донецької області ніколи не була прикріплена до Добропільського міськрайонного суду Донецької області та відповідно наказ щодо такого прикріплення відсутній.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 29.05.2015 № 38/зп-15 ОСОБА_1 прикріплено до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з моменту надходження її заяви (20.04.2015) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Крім того, слід врахувати лист Ради суддів України від 21.03.2016 № 9рс-52/16, яким повідомлено, що у випадку з ОСОБА_1 за дорученням голови Ради суддів України Сімоненко В.М. головою комітету бюджетного планування, фінансового та матеріально-технічного комітету бюджетного планування, постановлено перед ДСА України питання розгляду звернення ОСОБА_1 та внаслідок направлено лист до ТУ ДСА України в Донецькій області від 16.02.2016 № Л 77-16-158/16 в якому визначено, що ТУ ДСА України в Донецькій області має здійснити виплату суддівської винагороди за період з вересня 2014 року до дня тимчасового прикріплення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с.21).

В матеріалах справи міститься лист від 16.02.2016 № Л 77-16-158/16, яким ДСА України повідомила ТУ ДСА України в Донецькій області стосовно обов'язку здійснення ОСОБА_1 виплату суддівської винагороди за період з вересня 2014 року до дня тимчасового прикріплення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с.19-20).

Таким чином, у зв'язку з прийняттям рішення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України від 29.05.2015 № 38/зп-15 про прикріплення судді ОСОБА_1 до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, Територіальне управління ДСА України в Донецькій області мало виплатити їй суддівську винагороду за період з вересня 2014 року до дня тимчасового прикріплення до Добропільськго міськрайонного суду Донецької області.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області неправомірно відмовлено позивачці в нарахуванні та виплати суддівської винагороди у період з вересня 2014 року по грудень 2014 року, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Оскільки судом визнані дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплати суддівської винагороди у період з вересня 2014 року по грудень 2014 року, тому й для захисту прав та інтересів позивачки слід зобов'язати Територіальне управління ДСА України в Донецькій області нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1 у період з вересня 2014 року по грудень 2014 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, постанова суду в частині зобов'язання нарахувати та виплатити суддівську винагороду за один місяць підлягає негайному виконанню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Повний текст постанови виготовлений 04.09.2017.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 112, 136, 158-163, 167, 244-2, 254, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті суддівської винагороди за період з вересня по грудень 2014 року - неправомірними.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року.

Постанова в частині зобов'язання нарахувати та виплати суддівську винагороду за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 28.08.2017. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст.160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.