Справа № 818/1067/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 р. Справа № 818/1067/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Чечелюк О.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1067/17
за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»
до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, головного спеціаліста - державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2
про визнання протиправними та скасування приписів,-
В С Т А Н О В И В:
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (далі по тексту - позивач, СТОВ «Дружба-Нова») звернулося в суд із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), головного спеціаліста - державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправними та скасувати приписи державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель Сумської області ОСОБА_2 від 13.06.2017 № 309/0/92/-17-ДК/0095/ПР/03/01/-17, від 15.06.2017 № 311/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 та від 15.06.2017 № 312/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що перевірка 13.06.2017 та 15.06.2017 була проведена без повідомлення СТОВ «Дружба-Нова» про здійснення такого заходу, без залучення до участі в ній повноважних представників СТОВ «Дружба-Нова» та без надання можливості надати будь-які пояснення. Вважає, що помилки у зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок, що перевіряються, їх площ та місцезнаходження, є неприпустимими і такими, що свідчать про протиправність та незаконність матеріалів перевірки, зокрема, актів обстеження, актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства, приписів та протоколів про адміністративне правопорушення. СТОВ «Дружба-Нова» вважає дії ГУ Держгеокадастру у Сумській області та дії головного спеціаліста-державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2 щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства протиправними, а приписи від 13.06.2017 за № 309/0/92/-17-ДК/0095/ПР/03/01/-17, від 15.06.2017 № 311/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 та від 15.06.2017 № 312/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 такими, що підлягають скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Наполягала на тому, що засівання наданих для товарного сільськогосподарського виробництва земельних ділянок посівами кукурудзи не призводить до зміни її цільового призначення. Земельна ділянка при цьому залишається земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та такою, що використовується для товарного сільськогосподарського виробництва.
Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечували і пояснили, що в ході перевірки встановлено, що СТОВ «Дружба-Нова» на території Недригайлівського району за межами населеного пункту використовує орендовані земельні ділянки з порушенням ст.91, 96 Земельного кодексу України, зокрема сіножаті розорені та засіяні сільськогосподарськими культурами.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13.06.2017 та 15.06.2017 головним спеціалістом - державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2, на підставі наказів від 01.06.2017 №309-ДК, від 06.06.2017 №311-ДК, від 06.06.2017 №312-ДК (а.с.127-129), проведена перевірка дотримання СТОВ «Дружба-Нова» вимог земельного законодавства, про що складені ОСОБА_3 від 13.06.2017 №309/0/92-17-ДК/334/АП/09/01/-17, від 13.06.2017 №311/0/92-17-ДК/335/АП/09/01/-17, від 15.06.2017 №312/0/92-17-ДК/338/АП/09/01/-17 (а.с.15-20). За результатами перевірки позивачеві видані приписи від 13.06.2017 за № 309/0/92/-17-ДК/0095/ПР/03/01/-17, від 15.06.2017 № 311/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 та від 15.06.2017 № 312/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 про приведення у відповідний стан земельних ділянок, які знаходяться на території Недригайлівського району шляхом їх перезалуження. (а.с.27-32).
Зазначені приписи суд вважає протиправними і такими, що підлягають скасуванню, з огляду на таке.
Обовязки землекористувачів, в тому числі і за договором оренди, передбачені ст.96 Земельного кодексу України. До цих обовязків відносяться, зокрема, обовязок використання землі за цільовим призначенням.
Відповідно до частин 1,2 ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», прийнятим відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій», визначений поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів. Відповідно до розділу ІІ Наказу землями сільськогосподарського призначення є землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше.
Так, судом встановлено, що на підставі договорів оренди землі, укладених між СТОВ «Дружба-Нова» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.42-67), позивачу надано у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення на територіях сільських рад, за межами населених пунктів. Цільовим призначенням земельних ділянок в документації зазначено 01.01. - землі «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
У ході розгляду справи встановлено, що орендовані позивачем земельні ділянки використовуються лише для виробництва сільськогосподарської продукції, що також відображено в актах обстеження, в яких відповідач встановив, що земельні ділянки засіяні сільськогосподарськими культурами кукурудзою на зерно (а.с.21-26).
Відповідно до статті 35 Закону України від 19.06.2003 №962-IV «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.
Згідно пунктів 4 та 5 статті 111 Земельного кодексу України, обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються в проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастрових планах земельних ділянок, іншій документації із землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ст.37 Закону України від 19.06.2003 №962-ІУ, на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно-забруднених земельних ділянок; необґрунтованого інтенсивного використання земель.
Як вбачається з договорів оренди земельних ділянок та додатків до них - державних актів на право приватної власності на землю, кадастрових планів земельних ділянок, планів-схем розміщення земельних ділянок, інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав - землевпорядна документація не містить будь-яких обмежень стосовно земельних ділянок, що обстежувались (а.с.42-75, 137-153).
Відповідачами також не надано суду доказів на підтвердження того, що стосовно земельних ділянок, які обстежувались, існують будь-які обмеження.
Таким чином, висновок контролюючого органу про вчинення позивачем правопорушення, що полягає у використанні земель не за цільовим призначенням не відповідає фактичним обставинам справи.
Крім того, суд вважає, що перевірка відповідачем проведена з порушеннями вимог чинного законодавства.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-ІV (далі - Закон № 963-ІV).
Стаття 6 Закону № 963-ІV визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; стаття 10 вказаного Закону визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав суб'єкту господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю) тощо.
Згідно п.п.11, 12 ст.4 цього ж Закону плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до відповідного журналу суб'єкта господарювання (за його наявності).
Крім того, пунктом 3 статті 6 Закону встановлено, що суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані предявити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати субєкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.
У судовому засіданні представник позивача зазначала, що перевірка 13.06.2017 та 15.06.2017 була проведена без повідомлення СТОВ «Дружба-Нова» про здійснення такого заходу, без залучення до участі в ній повноважних представників СТОВ «Дружба-Нова» та без надання можливості надати будь-які пояснення чи підтверджуючі докази. СТОВ «Дружба-Нова» не мала відомостей щодо існування наказів на проведення перевірки та посвідчення (направлення), наявність яких законодавством визнано обовязковою, оскільки таких документів, разом з матеріалами перевірки, відповідачами на адресу СТОВ «Дружба-Нова» надіслано не було.
Також суд вважає за необхідне зазначити про те, що акти обстеження, акти перевірки містять ряд невідповідностей.
Крім того, приписи від 15.06.2017 №311/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 та від 15.06.2017 № 312/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 містять ідентичну інформацію щодо однієї перевірки, земельної ділянки, порушення та його підстав.
Вищезазначені невідповідності у актах обстеження, видання двох однакових за змістом і лише за різними номерами приписів присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не зміг пояснити, припустивши лише що це є технічною помилкою.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, перевіривши приписи головного спеціаліста - державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2 на відповідність їх вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 4800,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат ( а.с.3).
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов сільськогосподарського товариствоа з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА-НОВА" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, головного спеціаліста - державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Липоводолинському, Недригайлівському, Роменському районах ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування приписів задовольнити..
Визнати протиправними та скасувати приписи державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель Сумської області ОСОБА_2 від 13.06.2017 №309/0/92/-17-ДК/0095/ПР/03/01/-17, від 15.06.2017 №311/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17 та від 15.06.2017 № 312/0/92/-17-ДК/0097/ПР/03/01/-17.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 31.08.2017.

Суддя Н.В. Савицька