Справа № 538/232/17
Суддя: Ларіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/232/17р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Ларіна О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо не проведення їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язати Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області України в Полтавської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 01 грудня 2016 року без обмеження розміру довічного грошового утримання судді у відставці, а також визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження розміру довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2017 року до 05.01.2017 року максимальним розміром 10740 грн. та зобов'язати Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області України в Полтавській області здійснити доплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2017 року до 05.01.2017 року, виходячи зі встановленого щомісячного розміру довічного грошового утримання судді у відставці 22016,00грню без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В обґрунтування заявлених вимог вказавши, що вона є суддею у відставці і отримує довічне грошове утримання в розмірі 86%, виходячи з розміру заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді у відповідності до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 року, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

07 грудня 2016 року позивач звернулась до Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області України в Полтавській області з заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного утримання.

З листа Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 03.03.2017 року № К-06/02 позивач дізналась, що перерахунок щомісячного довічного утримання їй було проведено з 01.01.2017, тобто з 1 числа місяця наступного за тим, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди. Крім того позивач дізналась, що за період з 1 по 5 січня 2017 року при виплаті довічного грошового утримання відповідач обмежив її розмір відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 04.12.2016.

Посилаючись на те, що відповідач виплачує вказану винагороду, в меншому, ніж належить розмірі, просила суд задовольнити позов.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача направив до суду свої письмові заперечення та просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що органами Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/1489 передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Оскільки зміна розміру заробітної плати відбулася у грудні 2016 року перерахунок був проведений з 01 січня 2017 року. Крім цього, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, пункт 25 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740грн. З 05 січня 2017 року, відповідно до Закону 1798-VIII від 21.12.2016 р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується без обмеження максимальним розміром.

З матеріалів справи вбачається, що позивач суддя у відставці, якій із виходом у відставку було призначено довічне грошове утримання в розмірі 86% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді (а.с. 6, 9-10).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що остання 07.12.2016 року звернулась до Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області України для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Листом від 03.03.2017 року № К-06/02 Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області України повідомило позивача, що перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання було здійснено 01.01.2017. Крім того на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 04.12.2016 з 1 по 5 січня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання було обмежено розміром 10 740 грн. (а.с. 8).

Такі дії відповідача суд вважає протиправними з наступних причин.

Умови та порядок призначення та перерахунку довічного утримання судді врегульованост. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010в редакціїЗакону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015.

Згідност. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що є загальним нормативно-правовим актом з питань пенсійного забезпечення, перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строківпри виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Враховуючи вищенаведене, ту обставину, що позивач звернулась до відповідача про перерахунок 07.12.2016 року, проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно проводити з 01.12.2016 року.

Відносно обмежень довічного грошового утримання розміром 10740грн. на місяць суд враховує наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIIIбуло доповнено п. 25Перехідних положень Закону України " Про судоустрій і статус суддів " від 02.06.2016 № 1402-VIII, що набрав чинності 30.09.2016, відповідно до якого тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016 частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання». Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Крім цього, позивач реалізувала своє право на відставку 05.10.2016 року (а.с. 9) до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII та на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Оскільки обмежень довічного грошового утримання судді у відставці щодо суддів, які пішли у відставку до 30.09.2016 п. 25 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII в редакції Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIIIне містить, суд приходить до висновку, що обмеження довічного грошового утримання позивача з 1 по 5 січня 2017 року розміром 10 740 грн. є протиправним.

Правовий акт або його окремі положення, що визнані неконституційними, не можуть бути прийняті повторно в тій самій редакції. Відхилення від такого підходу свідчить про порушення конституційних приписів щодо обов'язковості виконання рішень Конституційного Суду України.

Такі зміни суперечать Конституції України та рішенням Конституційного суду.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді, як під час здійснення своїх повноважень /суддівська винагорода/, так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку /пенсія/ чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці /щомісячне довічне грошове утримання/.

Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Це підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з п. 54 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Зазначений підхід щодо забезпечення незалежності суддів закріплено також у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 4 листопада 1950 року, ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: «Основні принципи незалежності судових органів», ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року Генеральної Асамблеї ООН, «Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів», затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН.

Цей підхід підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини.

Тож, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою /пенсією/, але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних /законних/ очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при видаленні його з посади /відставки/, яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Разом із тим починаючи з 1992 року - з часу прийняття Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ в Україні понад 20 років на конституційному (п.п. 2, 9 ч. 5 ст. 126 Основного Закону України) та законодавчому (ст. 43 Закону України № 2862-ХII, ст. 138 Закону № 2453-VI, ст. 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону 192-VIII) рівнях гарантувалось право судді на відставку та отримання суддями за наявності стажу на посаді судді не менше 20 років, виплати щомісячного довічного грошового утримання в розмірі максимально наближеному до розміру суддівської винагороди.

Судді, у свою чергу, мали законні правомірні очікування отримувати задекларований державою розмір щомісячного довічного грошового утримання, як один з елементів гарантій їх незалежності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 256 КАС постанова суду в частині здійснення призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 19, 158, 159, 160-163, 183-2, 256 КАС України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними рішення Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року згідно грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та про обмеження позивачу у період з 1 по 5 січня 2017 року виплати довічного грошового утримання, виходячи з максимального його розміру 10740,00 грн. на місяць.

Зобов'язати Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок і доплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року згідно грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження розміру довічного грошового утримання судді у відставці, встановивши щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 22016,00 грн. та доплату довічного грошового утримання за період з 1 по 5 січня 2017 року без обмеження розміром 10740,00 грн. на місяць, встановивши щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 22016,00грн.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів, з дня отримання копії постанови.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області О.В. Ларіна