Справа № 2а-124/10
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2а-124/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Комсомольський міський суд Полтавської області як адміністративний суд

в складі головуючого судді Таранкової І.М.

при секретарі Жупіковій О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Комсомольську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області, в якому просив зобов'язати відповідача призначити йому державну пенсію, як інваліду II групи захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ч.4 ст. 50. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що складає 3984 грн. та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком 373,5 грн. з дня звернення з заявою до відповідача, тобто з 09.10.2009 року, з послідуючим перерахунком вказаної пенсії в зв»язку зі змінами мінімальної пенсії за віком.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796 (далі - Закон № 796) його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено державну пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач в 2008 році визначив розмір зазначених пенсій згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерам, фінансування яких здійснюється за рахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону № 796-XII.

Вважаючи, що йому невірно нараховується пенсія за шкоду, заподіяну його здоров'ю, 09.10.2009 року позивач звернувся до відповідача щодо проведення відповідного визначення та перерахунку зазначеної пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, якою встановлено, що розмір його державної пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії - 75 % мінімальної пенсії за віком, але листом позивач отримав відмову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління. Надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що, позивач отримує пенсію по II групі інвалідності, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення його пенсії проведено відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008р. № 580 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом II групи захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, що підтверджується посвідченнями Серія А № 053491, Серія Б № 272898 (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-XII.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 54 Закону № 796-ХІІ змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо, яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону № 796-ХІІ змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість застосувати вищенаведений Закон до правовідносин, які виникли між сторонами під час звернення позивача до відповідача 09.10.2009 року із заявою про перерахування розміру пенсії, оскільки це суперечить ч.1 ст. 58 Конституції України, яка вказує на незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок. Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР в усіх випадках розмір пенсій дія інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає необхідним зазначити, що Верховна Рада України, приймаючи Закон України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" обмежила соціальне право громадян, закріплене в ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Даний висновок грунтується і на правових позиціях, висловлених Європейським судом з прав людини у рішенні від 08.02.2005 року, що набрало законної сили 08.02.2006 року у справі Кечко проти України, де вказується, що реалізація особою права, що пов'язано з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлено у залежність асигнувань та у випадках, коли набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Зі змісту статей 50,54 Закону № 796-ХІІ вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірі пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 р. № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст.ст. 50,54 Закону № 796-ХІІ. Згідно п. 2 Постанови від 03.01.2002р. № 1 Кабінет Міністрів України установив розміри, з яких проводиться розрахунок пенсій, всупереч положенням зазначених статей Закону, причому суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, застосовується правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при призначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч. 1ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, а не Постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерам, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істото зменшує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на особу з розрахунку на місяць з 01.01.2009р. становить 498 грн.

Позовні вимоги позивача щодо зобов»язання відповідача призначити пенсію як інваліду ІІ групи захворювання, пов»язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 ЗУ № 796-ХІІ у визначеній позивачем грошовій сумі, не підлягають до задоволення, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Суд вважає, що в даному випадку йде мова про перерахунок, а не призначення пенсії, оскільки пенсія вже була призначена позивачу відповідно до Закону України № 796-ХІІ.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача в подальшому перераховувати розмір пенсії в зв'язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком також не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії з 09.10.2009 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 64, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську про перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 з 09.10.2009 року відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по другій групі інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську провести перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 з 09.10.2009 року відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян; які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по другій групі інвалідності у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне-оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя підпис ОСОБА_2

З оригіналом вірно:

Суддя І.М.Таранкова