Справа № 463/968/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7043/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року у справі №463/968/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправним і скасування рішення, зобов"язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.02.2017р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним рішення УПФУ у Личаківському районі м.Львова (на даний час Личаківське об'єднане управління ПФУ м.Львова) щодо відмови провести перерахунок пенсії державного службовця з більшого заробітку на підставі довідки Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22; скасувати рішення відповідача № 600 від 16.02.2017р. щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця згідно зі ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. в редакції, яка діяла на час призначення пенсії; зобов'язати відповідача здійснити позивачу з 01.01.2017р. перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії та постанови КМУ від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, чинній на день призначення пенсії, без встановлення будь-якого строку та обмеження в часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою КМУ від 18.01.2017р. № 15 в розмірі 85 % від заробітної плати зазначеної в довідці Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22 та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, а також забезпечити виплату такого розміру пенсії в подальшому, без обмеження її максимального розміру, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова про відмову у перерахунку пенсії позивачки № 600 від 16.02.2017 року. Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити з 01.01.2017 року перерахунок розміру призначеної позивачці пенсії відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-Х11 (в редакцій, що діяла на дату призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 18.01.2017 року № 15 у розмірі 85 % від заробітної плати зазначеній у довідці Департаменту внутрішньої та інформаційної політики Львівської обласної державної адміністрації від 15.02.2017 року № 209/1-22, та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження її максимального розміру. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги ч.1 ст.195 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.01.2008р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ. Стаж державної служби на момент призначення пенсії становив 15 років 11 місяць 26 днів, загальний стаж - 37 років 03 місяців 20 днів.

Рішенням від 16.02.2017р. № 600, відповідач відмовив в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22 від 15.02.2017р. з тих підстав, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, з 01.06.2015р. скасовано спеціальні пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», які відповідно, також не перераховуються (а.с.7).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що обравши вид спеціальної пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» від 1993р., позивачу тим самим гарантувалось право на перерахунок такої пенсії у зв'язку із збільшенням розмірів заробітної плати, а звуження досягнутих гарантій, є недопустиме.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На час призначення пенсії позивачу стаття 37-1 у Законі №3723 передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31 травня 2000 року (далі - Постанова №865).

Відповідно до п.4 Постанови №865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови №865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року виключено пункт четвертий постанови №865.

Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Згідно п.2 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів Уукраїни не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачці у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Дане узгоджується з судовою практикою Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року у справі №К/800/36683/16, від 24 січня 2017 року у справі №К/800/2233/17.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ч.2 згаданої статті.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з»ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1, 4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задоволити.

Скасувати постанову Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року у справі №463/968/17 та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4