Справа № 825/791/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року Чернігів Справа № 825/791/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

поновлення на роботі

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 751 від 28.08.2017,

від відповідача Роєнка О.В., довіреність № 83 від 27.01.2017, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області № 2 від 03.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» дільничного офіцера поліції сектору превенції Носівського відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП», висновок службового розслідування ГУНП від 29.12.2016; наказ ГУНП в Чернігівській області № 101 о/с від 21.04.2017 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0097490), дільничного офіцера поліції сектору превенції Носівського відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Носівського відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП;

- зобов'язати ГУНП в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідності до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Закону України «Про національну поліцію» при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Однак відповідач обмежився застосуванням крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідив в повній мірі всі обставини та докази, а також особу працівника. Таким чином, звільнення із займаної посади не відповідає тяжкості дисциплінарного проступку та при накладенні дисциплінарного стягнення було не достатньо враховано особу працівника і попередні результати його роботи, зокрема, застосування заходів заохочення, що є результатом позитивної роботи та належної її організації.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях та додатково зазначив, що проведеним службовим розслідуванням установлено факт відсутності на службі без поважних причин (вчинення прогулу) 04.11.2016 капітана поліції ОСОБА_1, чим останній грубо порушив службову дисципліну, вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту, Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, Присяги на вірність Українському народові, а також Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю. Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 03.01.2017 року дільничного офіцера поліції СП Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Національної поліції України. Реалізовано дисциплінарний наказ у порядку ст. 18 Закону У країни «Про дисциплінарний статут ОВС України», дію якого тимчасово поширено на особовий склад Національної поліції України шляхом видання наказу по особовому складу. Крім того, зазначив, що посилання на неправомірне звільнення у період перебування на лікарняному є необґрунтованим, оскільки відповідно до наданих позивачем довідок про тимчасову непрацездатність останній повинен приступити до виконання службових обов'язків 24 квітня 2017 року. Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 21 квітня 2017 року № 101 по особовому складу ОСОБА_1 було звільнено за п. 6 частини 1 статті 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» з 24 квітня 2017 року.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що проведеним службовим розслідуванням установлено факт відсутності на службі без поважних причин (вчинення прогулу) 04.11.2016 капітана поліції ОСОБА_1 за висновками якого, останній грубо порушив службову дисципліну, вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, поширеного на поліцейських Законом України № 901-VIII, Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2012 року № 940, Присяги на вірність Українському народові, а також Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70 (а.с. 66-72).

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 03.01.2017 № 2 дільничного офіцера поліції СП Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Національної поліції України (а.с. 73).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.04.2017 № 101 о/с звільнено капітана поліції ОСОБА_1 (0097490), дільничного офіцера поліції сектору превенції Носівського відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національної поліції» (а.с. 7).

Вважаючи оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У відповідності до ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Згідно преамбули Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» № 3460-ІV від 22.02.2006 (далі - Статут) він визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 2 Статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь- якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 12 Закону України «Про національну поліцію» визначено види дисциплінарних стягнень, до яких належать: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися: тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про національну поліцію» про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення, з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності законодавцем не встановлено, однак при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень органу, який вільний у виборі останнього.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту, зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

У відповідності до п. 2.2.1 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», однією із підстав для проведення службового розслідування є невиконання або неналежне виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Згідно п. 3.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», проведення службового розслідування доручається працівникам підрозділів внутрішньої безпеки, інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а якщо такі підрозділи не передбачені штатним розписом, уповноважені на те начальники доручають проведення службових розслідувань найбільш досвідченим працівникам, здатним усебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об'єктивні висновки.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.11.2016 до ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт начальника Йогівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_6 (вих. №10742 від 04.11.2016) про те, що 04.11.2016 о 20.30 - керівництвом Носівського ВП виявлено відсутність на службі без поважних причин (вчинення прогулу) відповідального від керівництва по підрозділу - т.в.о. начальника сектору Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП області капітана поліції ОСОБА_1

Опитаний в рамках проведення службового розслідування т.в.о. начальника сектору Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що 04.11.2016 о 08:00 заступив відповідальним від керівництва Носівського ВП, отримав зброю провів інструктаж з працівниками, які заступали на добове чергування, після чого о 09:00, згідно вимог службової телеграми ГУНП області, виїхав до м. Чернігова для участі у проведенні інструктажу з приводу відрядження до м. Києва. До 18:00, з урахуванням часу на дорогу, перебував у м. Чернігові. О 18:00 провів інструктаж поліцейських Носівського ВП, які заступали у патруль після чого до 21:00 знаходився у кабінеті № 6 при цьому нікому не телефонував.

04.11.2016 о 21:00 покинув приміщення Носівського ВП повідомивши чергового, шо це пов'язано з сімейними обставинами. О 21:50 виїхав у м. Ніжин електричкою та знаходився вдома, за адресою: АДРЕСА_4 У зв'язку із тим, що мобільний телефон вийшов з ладу він не міг прийняти дзвінки та зателефонувати. Після того, як відремонтував мобільний то ніяких вхідних дзвінків на ньому не було. Номер мобільного оператора не змінював та постійно користується номером НОМЕР_1. Дозволу на здачу зброї йому ніхто не давав. 05.11.2016 зранку поїхав до м. Києва з метою вирішення питання з житлом на час навчання. За вищевказаною адресою у м. Ніжині вночі до нього ніхто не приїздив. 04.11.2016 за медичною допомогою не звертався (а.с. 55-56).

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до книги нарядів, журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю, книги видачі й приймання озброєння та спецзасобів Носівського ВП відповідальним від керівництва Носівського ВП 04.11.2016 о 08:00 заступив капітан поліції ОСОБА_7 при цьому останній був проінструктований, отримав вогнепальну зброю - ПМ, 16 набоїв до нього, спецзасоби та засоби індивідуального захисту.

Також установлено, що наказом ГУНП області від 04.11.2016 № 1846 Про відрядження поліцейських територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області на курси підвищення кваліфікації до НАВС» на виконання вимог наказу Національної поліції України від 08.02.2016 № 108 «Про організацію підвищення кваліфікації поліцейських, поглиблення, розширення й оновлення їх професійних знань, умінь і навичок, створення умов для безперервності, поступовості освіти» у період з 07.11.2016 по 22.11.2016 до Національної академії внутрішніх справ (м. Київ) підлягали відрядженню капітан поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_8

Так, опитаний інспектор Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_8, пояснив, що 04.11.2016 заступив на добове чергування у складі СОГ Носівського ВП після чого, згідно вимог службової телеграми, разом із капітаном поліції ОСОБА_1 о 11.00 прибули до ГУНП області, де отримали командировочні посвідчення для відрядження до м. Києва після чого, у цей же день, близько 6.00, разом із ОСОБА_1 повернулись до Носівського ВП. 04.11.2016 останній раз бачив ОСОБА_1 близько 18.00. Після виїзду разом із лейтенантом поліції ОСОБА_9 на виклик про вчинення крадіжки по АДРЕСА_2 через деякий час від чергового отримали повідомлення про збір у приміщенні Носівського ВП. По прибуттю до відділення поліції капітана ОСОБА_1 у підрозділі не було.

Відповідно до книги нарядів, книги видачі й приймання озброєння та спецзасобів Носівського ВП (інв. № 17 від 03.01.2016) капітан поліції ОСОБА_1 здав вогнепальну зброю, набої до неї, спецзасоби та засоби індивідуального захисту 04.11.2016 о 18.00.

Опитаний з даного приводу старший інспектор-черговий сектору реагування поліції № 3 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області (станом на 04.11.2016 займав посаду старшого інспектора-чергового Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області) старший лейтенант поліції ОСОБА_10, пояснив, що 04.11.2016 о 8.00 заступив на добове чергування спільно з помічником оперативного чергового ОСОБА_11, відповідальним від керівництва ОСОБА_1, слідчим Байдою Д.О., оперуповноваженим ОСОБА_9 та ДІП ОСОБА_8 О 8.00 інструктаж добового наряду провів відповідальний ОСОБА_1 після чого працівники добового наряду отримали вогнепальну зброю та приступили до несення служби. О 18.00 ОСОБА_1 здав вогнепальну зброю до чергової частини при цьому повідомив, що піде вечеряти, попередивши, що буде на зв'язку, після чого вийшов з приміщення Носівського ВП та більше за час чергування не повертався. 04.11.2016 о 20.26 до чергової частини Носівського ВП надійшло анонімне повідомлення (ЖЄО № 3860) про те, що у АДРЕСА_2 невідомими особами здійснюється крадіжка 14.11.2016 з даного приводу до Носівського ВП надійшла письмова заява ОСОБА_12 15.11.2016 СВ Носівського ВП відомості внесено до СРДР за № 0000657 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України). На місце події було направлено СОГ, при цьому спроби додзвонитись до ОСОБА_1 (мобільний НОМЕР_1) були безрезультатними, оскільки останній на дзвінки не відповідав. Близько 21.00 до Носівського ВП з перевіркою прибули працівники ВІОС УКЗ ГУНП області, які поцікавившись адресою за якою знаходилась СОГ, поїхали на місце події, після чого повернувшись до Носівського ВП попросили викликати до відділення поліції начальника Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП області майора поліції ОСОБА_6, її заступника майора поліції ОСОБА_13, СОГ у повному складі та відповідального капітана поліції ОСОБА_1 На виклик прибули усі вище перелічені працівники поліції окрім ОСОБА_1, оскільки на зв'язок він не виходив. У період часу з 18.00 04.11.2016 до 10.00 05.11.2016 ОСОБА_1 у Носівському ВП не з'явився та про своє місцезнаходження не повідомив. Інформація викладена у поясненні ОСОБА_1 з приводу того, що останній 04.11.2016 о 21.00 покинув приміщення Носівського ВП, повідомивши чергового, що це пов'язано з сімейними обставинами, не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності і той факт, що ОСОБА_1 з 18.00 до 21.00 знаходився у приміщенні відділення поліції. Накази керівництва Носівського ВП з приводу того, що працівники СОГ та відповідальні, які несуть службу у режимі добового чергування, можуть продовжувати чергування за місцем проживання, до чергової частини не надходили.

Аналогічне за змістом пояснення надав помічник чергового Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_11.

Опитаний оперуповноважений (карного розшуку) Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_9, пояснив, що протягом дня відповідальний ОСОБА_1 на виклики у складі СОГ не виїжджав. 04.11.2016 останній раз бачив ОСОБА_1 близько 17.00-18.00.

Опитані поліцейські Носівського ВП, які заступили на добове чергування 05.11.2016 о 08.00, а саме: поліцейський-водій Носівського ВГІ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_14, старший інспектор Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_15, а також старший оперуповноважений (карного розшуку) Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_16, який заступив у якості відповідального від керівництва, пояснили, що 05.11.2016 під час зміни нарядів капітан поліції ОСОБА_1 був відсутній, протягом дня у Носівському ВП не з'являвся та про своє місце знаходження не повідомив.

Опитаний начальник сектору кримінальної поліції Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області (станом на 04.11.2016, відповідно до наказу ГУНП області від 18.10.2016 № 203 о/с, т.в.о. начальника Носівського ВП) майор поліції ОСОБА_13, пояснив, що з 08.00 04.11.2016 до 08.00 05.11.2016 відповідальним по Носівському ВП на лобове чергування заступив т.в.о. начальника СІП капітан поліції ОСОБА_1, який отримав вогнепальну зброю та пройшов відповідний інструктаж. У зв'язку з тим, що відповідно до вимог службової телеграми ГУНП області (вих. № 5 2393 від 01.11.2016) капітан поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_8 04.11.2016 повинні були прибути о 11.00 до ГУНП області на інструктаж, останні разом поїхали до ГУНП та близько 16.00 разом повернулись до Носівського ВП. На час відсутності капітана поліції ОСОБА_1 обов'язки відповідального виконував він, також тимчасово було здійснено заміну капітана поліції ОСОБА_8 до прибуття останнього до підрозділу. Від несення служби у добовому наряді ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_8 він не звільняв та дозволу покинути приміщення Носівського ВП не надавав. О 20.26 по лінії «102» надійшло анонімне повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 здійснюється крадіжка. На місце події черговим було направлено СОГ, але відповідальний ОСОБА_1 на місце події не виїхав. Зі слів чергового старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 о 18.00 ОСОБА_1 здав зброю при цьому повідомив, що піде вечеряти та буде на зв'язку після чого покинув приміщення Носівського ВП, однак на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав. Дозвіл на те щоб здати зброю та покинути приміщення Носівського ВП капітану поліції ОСОБА_1 він не надавав. У свою чергу про вказаний факт він повідомив начальника Носівського ВП ОСОБА_6, яка перебувала у черговій відпустці з 20.10.2016 по 08.11.2016. Близько 21.00 до Носівського ВП прибули працівники інспекції з особового складу УКЗ ГУНП області (підполковник поліції ОСОБА_1), які у ході перевірки несення служби добовим нарядом також виявили відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_1 Оскільки його неодноразові спроби, спроби ОСОБА_6, чергового, помічника чергового, а також працівників інспекції з особового складу додзвонитись на мобільний ОСОБА_1 позитивного результату не дали, з метою з'ясування місця знаходження ОСОБА_1 ним та ОСОБА_6 було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3), однак будинок був замкнений і : перебування у ньому ОСОБА_1 не було. Виїзд у нічний час за вказаною адресою начальника ВІОС підполковника поліції ОСОБА_1 також позитивного результату не дав. Вжитими заходами встановити місце знаходження ОСОБА_1 не представилось можливим. 05.11.2016 під час зміни добових нарядів капітан поліції ОСОБА_1 був відсутній при цьому у ході опитування членів добових нарядів було установлено, що ОСОБА_1 про своє місце знаходження нікому нічого не повідомляв та на телефонні дзвінки не звідав. У зв'язку із вищевказаними обставинами ним на ім'я начальника ГУНП області було подано відповідний рапорт. Про відсутність на службі ОСОБА_1 складені відповідні акти. Накази у Носівському ВП з приводу того, що працівники СОГ, а також відповідальні по підрозділу у після робочий час можуть нести службу за місцем проживання (за умови виконання вимог розділу ІІ Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940), не створювались, а тому особовому складу не доводились.

Опитана начальник Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_6, надала аналогічні пояснення.

У зв'язку із тим, що станом на 23.00 04.11.2016 місце знаходження капітана поліції ОСОБА_1 установлено не було 04.11.2016 о 23.00 у зміщенні адміністративної будівлі Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП області старшим інспектором Носівського ВП майором поліції ОСОБА_19 у присутності т.в.о. начальника Носівського ВП майора поліції ОСОБА_13 та інспектора-чергового Носівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 складено акт (вих. № 10744 від 04.11.2016) про відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_1

Також, у зв'язку із тим, що станом на 10.00 05.11.2016 місце знаходження капітана поліції ОСОБА_1 установлено не було 05.11.2016 о 10.00 у приміщенні адміністративної будівлі Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП області старшим інспектором Носівського ВП майором поліції ОСОБА_19 у присутності т.в.о. начальника Носівського ВП майора поліції ОСОБА_13 та старшого оперуповноваженого Носівського ВП майора поліції ОСОБА_20 складено акт (вих. № 10768 від 07.11.2016) про відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_1 під час зміни чергування.

Опитаний за вищевказаними обставинами начальник сектору реагування патрульної поліції № 1 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області (станом на 04.11.2016 займав посаду старшого інспектора Носівського ЗП) майор поліції ОСОБА_19, пояснив, що 04.11.2016 о 23.00 та 05.11.2016 о 10.00 ним були складені акти про відсутність на службі без поважних причин (вчинення прогулів) капітаном поліції ОСОБА_1 05.11.2016 близько 11.00 йому на мобільний зателефонував ОСОБА_1, який почав цікавитись чи поїхали з Носівського ВП співробітники ВІОС УКЗ, чи буде відносно нього проводитись службове розслідування та хто його буде проводити. Він відповів, що матеріали забрали до ГУНП області після чого поцікавився у ОСОБА_1, де він перебуває та чому 04.11.2016, будучи відповідальним по підрозділу, без дозволу керівництва самовільно покинув підрозділ та чому не прибув 05.11.2016 на зміну добових нарядів. На це ОСОБА_1 відповів, що у нього погіршився стан здоров'я і на даний час він вже знаходиться на прийомі у лікаря у поліклініці Ніжинської міської лікарні у зв'язку із високим тиском. У зв'язку із тим, що ОСОБА_1 повідомив, що у нього підвищився тиск, він спитав у нього чи поїде він до м. Києва 07.11.2016 на двотижневі курси підвищення кваліфікації на що ОСОБА_1 відповів, що обов'язково поїде після чого поклав слухавку. Із 07.11.2016 по 22.11.2016 ОСОБА_1 знаходився у м. Києві на навчанні. 15.11.2016 він телефонував ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та повідомив про необхідність прибуття до Носівського ВП для написання рапортів про перепризначення на посади у зв'язку із оргштатними змінами, на що ОСОБА_1 повідомив, що його рапорт та рапорт ОСОБА_8 19.11.2016 будуть йому передані. Разом із рапортом, щодо перепризначення на посаду, ОСОБА_1 передав рапорт про надання йому додаткової відпустки з 23.11.2016, як учаснику бойових дій. У подальшому, під час перебування ОСОБА_1 у відпустці (з 23.11.2016 по 06.12.2016) він декілька разів телефонував ОСОБА_1 з приводу необхідності прибуття до Носівського ВП та надання письмових пояснень з приводу його відсутності на службі 04.11.2016 та 05.11.2016 під час зміни добових нарядів, а також для надання медичних документів, які б підтверджували його звернення до медичних закладів, починаючи з 04.11.2016 по 07.11.2016. У відповідь на це ОСОБА_1 неодноразово обіцяв з'явитись для дачі пояснень та надання медичних документів, але так і не прийшов. 06.12.2016 ОСОБА_1 зателефонував йому і повідомив, що з 07.12.2016 буде перебувати на лікарняному у Ніжинській ЦМЛ у лікаря невропатолога. 09.12.2016 ОСОБА_1 зателефонував йому та повідомив, що знаходиться біля Носівського ВП та попрохав вийти на вулицю та винести бланк пояснення. Після цього ОСОБА_1 надав пояснення при ньому на поставлені запитання, згідно плану опитування наданого працівниками ВІОС УКЗ, ознайомившись з їх змістом, написав те, що порахував за необхідне, при цьому заявив, що на інші запитання надавати відповіді не буде. Отримавши від ОСОБА_1 письмове пояснення він запитав чи є у нього у наявності лікарняний за 05.11.2016 на що ОСОБА_1 відповів, що надасть усі лікарняні після виходу на роботу. 18.12.2016 він зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що необхідно надати більш розгорнуте пояснення, згідно переліку питань підготовлених ВІОС УКЗ, на що ОСОБА_1 погодився надати пояснення, але повідомив, що у зв'язку із тим, що йому необхідно звернутись на прийом до лікаря, він не може виїхати з м. Ніжина та попрохав приїхати до нього для отримання пояснень. Прибувши у той же день до ОСОБА_1 за місцем мешкання у АДРЕСА_4 він надав ОСОБА_1 для ознайомлення перелік запитань на які йому необхідно надати відповіді. Ознайомившись зі списком питань ОСОБА_1 сказав, що на деякі запитання надавати відповіді не буде та дав відповіді лише на ті, які вважав за потрібне, на власний розсуд. Пояснення записував зі слів ОСОБА_1 після чого останній ознайомившись зі змістом пояснення підписав його. У розмовах із ним ОСОБА_1 постійно цікавився на якій стадії проходить службове розслідування та яке дисциплінарне стягнення до нього буде застосоване на що він йому відповідав, що з дисциплінарним стягненням буде визначатись начальник ГУНП, як особа, яка приймала його на службу. Оскільки він постійно проживає у м. Ніжині то може пояснити, що електричка з залізничного вокзалу м. Ніжин до залізничного вокзалу м. Носівка слідує від 20 до 22 хвилин. З адреси: АДРЕСА_4 до залізничного вокзалу Ніжин транспортом добиратись від 8 до 10 хвилин. Із залізничного вокзалу Носівка до Носівського ВП транспортом добиратись від 7 до 10 хвилин. Тобто на шлях від адреси: АДРЕСА_5 до Носівського ВП, при самих мінімальних затратах у часі, зайняло б приблизно 40 хвилин, тобто навіть при тих обставинах, що якщо б ОСОБА_1 з дозволу керівництва у неробочий час, знаходився за місцем мешкання, то він не уклався б у норматив передбачений розділом 2 наказу МВС України № 940-2012 - 20 хвилин. Особистий транспорт у ОСОБА_1 відсутній. Маршрутний автобус з центра Носівки до центра Ніжина їде приблизно 40-45 хвилин. Оскільки він постійно заступає відповідальним від будівництва по підрозділу то йому відомо, що накази начальників Носівського ВП, які б регулювали вимоги наказу МВС України № 940 у частині несення служби працівниками добового наряду за місцем проживання, не давались.

Згідно службової характеристики від 01.12.2016 капітан поліції ОСОБА_1 за період проходження служби та на займаній посаді зарекомендував себе як працівник, який мало рахується з інтересами служби. На перший план ставить особисті інтереси. Часто був помічений на роботі з залишковими ознаками алкогольного сп'яніння. Запізнень на роботу практично не допускає. Має посередні знання нормативних документів (а.с. 60).

Суд зазначає, що відповідно до вимог п. 2.1 розділу II Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС країни від 22.10.2012 № 940 (далі Інструкція), час збору до виїзду на місця вчинення кримінальних правопорушень та інших подій для відповідальних по міськрайлінорганах при чергуванні за місцем проживання - до 20 хвилин.

Відповідно до вимог п.п. 4.2.2., п. 4.2. розділу IV зазначеної Інструкції При отриманні повідомлень про тяжкі, особливо тяжкі злочини, кримінальні правопорушення та інші події, що можуть викликати суспільний резонанс відповідальні по міськрайлінорганах обов'язково виїжджають на місця подій.

Згідно п. 6.16. розділу VI Інструкції начальник ОВС зі штатною чисельністю особового складу до 60 працівників має право своїм наказом передбачити можливість членам основної СОГ після 23.00 знаходитися за місцем проживання за умови забезпечення їх прибуття з повною екіпіровкою до місця вчинення правопорушення з дотриманням вимог розділу II Інструкції (копія відповідного наказу має зберігатися в черговій частині). Рішення про продовження чергування за місцем проживання в кожному конкретному випадку приймає залежно від оперативної ситуації начальник ОВС або відповідальний по ОВС.

Відповідно до вимог п. 2 розділу III Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70 Вогнепальна зброя і боєприпаси після виконання службових обов'язків або в газі відсутності потреби негайно здаються на зберігання до чергової частини органу поліції.

Відповідно до положення ст. 1 та вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, поширеного на поліцейських Законом України № 901-VIII, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги на вірність Українському народові, статутів і наказів начальників. Поліцейський, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов'язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Таким чином суд визнає, що капітан поліції ОСОБА_1 04.11.2016 будучи відповідальним від керівництва по Носівському ВП ігноруючи вимоги інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, виїхав 04.11.2016 до ГУНП області, не здавши до чергової частини Носівського ВП вогнепальну зброю і боєприпаси, після чого ігноруючи вимоги Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, о 18.00 здав до чергової частини підрозділу вогнепальну зброю, спецзасоби та засоби індивідуального захисту та без дозволу керівництва відділення поліції самовільно покинув підрозділ, виїхав до іншого населеного пункту та у подальшому на протязі усього добового чергування на зв'язок з черговим та керівництвом відділення не вийшов, про своє місцезнаходження не повідомив, на тяжкі злочини у складі СОГ не виїхав та на зміну добових нарядів 05.11.2016 до Носівського ВП не прибув. У подальшому капітан поліції ОСОБА_1 з метою уникнення дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок (прогул) надав майору поліції ОСОБА_19 інформацію про те, що перебуває на лікарняному, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідок наданих: КЗ «Ніжинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 30.11.2016 № 01-06/264, КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня» від 10.11.2016 № 486 та КЛПЗ «Носівська центральна районна лікарня ім. Ф.Я.Примака» від 13.12.2016 № 01- 05/1076 ОСОБА_1 у період з 04.11.2016 по 07.11.2016 за медичною допомогою не звертався.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем було грубо порушено службову дисципліну, вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, поширеного на поліцейських Законом України № 901-VIII, Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2012 року № 940, Присяги на вірність Українському народові, а також Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70.

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 03.01.2017 року дільничного офіцера поліції СП Носівського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Національної поліції України.

Вищевказаний дисциплінарний наказ реалізовано у порядку ст. 18 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України», шляхом видання наказу по особовому складу № 101 від 21 квітня 2017 року, яким за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено з 24 квітня 2017 року.

Згідно довідки № 16 від 13.04.2017 року (а.с. 17) останнім днем тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 є 23.04.2017 року, приступити до виконання службових обов'язків - 24.04.2017 року. Доказів перебування на лікарняному або стаціонарному лікуванні з 24 квітня 2017 року, тобто дати, саме з якої позивача звільнено зі служби, останнім не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо порушення відповідачем вимог чинного законодавства, щодо звільнення ОСОБА_1 в період його тимчасової непрацездатності.

Оцінивши наявні у справі докази у їх взаємному зв'язку, суд дійшов висновку, що відповідачами не було порушено прав позивача при прийнятті рішення щодо звільнення позивача з урахуванням всіх критеріїв, визначених у ч. 3 ст. 2 КАС України, що виключає правові підстави для поновлення позивача на посаді.

Враховуючи, що під час розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про правомірність прийняття наказу про звільнення позивача, позовні вимоги про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 41, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.О. Скалозуб