Справа № 815/4347/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4347/17
УХВАЛА

28 серпня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним рішення про реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить визнати протиправним рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.12.2016 року, індексний номер 32798173, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3.

Відповідно до п.п. 3,5,6 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом з огляду на наступне.

Відповідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб'єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб'єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб'єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

З позову вбачається, що 27.09.2006 року між ОСОБА_4 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позичальник повинен був отримати кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 10000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 02.10.2006 року між позивачем та банком був підписаний іпотечний договір, що посвідчений Главацьким В.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2507. В якості забезпечення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 02.10.2006 року №0 в іпотеку була передана квартира.

Також, 03.08.2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позичальник повинен був отримати кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 50000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 03.08.2007 року між позивачем та банком був підписаний іпотечний договір, що посвідчений Главацьким В.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2236. В якості забезпечення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 03.08.2007 року №0 в іпотеку була передана квартира.

Як зазначає позивач, 14.03.2017 року вона дізналась, що на теперішній час квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в іпотеці банку всупереч діючому законодавству України, а також укладеним договорам іпотеки від 02.10.2006 року та від 03.08.2007 року, була відчужена тертій особі - ОСОБА_3, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82414342 від 14.03.2017 року.

За наявною інформацією на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 363, підписаного між ТОВ "Кей-Колект" та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною та проведено реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що в Державному реєсті речових прав на нерухоме майно зроблений запис про право власності № 17895728.

У позовній заяві позивач зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій відповідача, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав; про порушення відповідачем мораторію на стягнення майна громадян України відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Також в адміністративному позові позивач посилається на правову позицію, яка викладена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 25.04.2017 року №6-843цс17. Проте, слід зазначити, що правова позиція у справі №6-843цс17 від 24.05.2017 року, а не від 25.04.2017 року, викладена колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, та стосується врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин між подружжям.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд враховує викладений вище висновок Верховного Суду України по справі 826/4858/15, а тому вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Встановлюючи наявність в даному позові спору про право, суд також виходить із того, що крім порушень відповідачем законодавства про державну реєстрацію речових прав, позивач посилається на порушення умов ст. 5 Договору іпотеки № 1, порушення мораторію на стягнення майна громадян.

Крім того, підставою реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 є договір купівлі-продажу, а тому оскаржуване рішення відповідача є похідним від цієї цивільно-правової угоди.

При цьому, до Головного управління юстиції в Одеській області позовних вимог взагалі не заявлено.

Також судом встановлено, що згідно комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" 13.06.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, в якому позивач просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.12.2016 року, індексний номер 32798173, згідно з яким проведено державу реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву Аллу Михайлівну скасувати в Державному реєсті речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що здійснена приватним нотаріусом 08.12.2016 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року по справі № 815/3185/17, яка набрала законної сили 07.07.2017 року, позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі та роз'яснено, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

17.07.2017 року позивач знову звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ", ОСОБА_3 (справа №815/3729/17) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 року по справі № 815/3729/17, яка набрала законної сили 15.08.2017 року, позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним рішення про реєстрацію права власності, належить відмовити.

Керуючись, п.1 ч.1 ст.109, ст.165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним рішення про реєстрацію права власності - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів