Справа № 766/3588/17
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/3588/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПВ 2 роти батальйону УПП у м. Херсоні молодшого лейтенанта поліції Частило Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 19.01.2017 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, при здійсненні маневру обгін, перетнув вузьку суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки (11ПДРУкраїни), яка поділяє транспортні потоки протилежні напрямки. Вважав постанову протиправною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим просив поновити пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою; скасувати постанову серії АР №083510 від 19.01.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена із дотриманням вимог чинного законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити за його необґрунтованістю.

Заслухавши осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З оскаржуваної постанови, винесеної 19.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 19.01.2017 року о 12.00 год. на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ М14, керуючи транспортним засобом Toyota RAV 4 , д/н НОМЕР_1, здійснив маневр обгін при цьому перетнув вузьку суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 1.1 розділу 34 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За змістом частин 1, 2 статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що він не порушував правил дорожнього руху, адже об'їзд він здійснював великогабаритного транспортного засобу, який рухався максимально з правого боку проїжджої частини з швидкістю 25-30 км/год., при виконанні свого маневру він не перетнув суцільну смугу жодним доказом не підтверджено.

Щодо посилання позивача на необґрунтованість постанови, а саме той факт, що інспектором не було зупинено водія транспортного засобу, об'їзд якого він здійснював для отримання свідчень та жодного свідка який би бачив чи міг би підтвердити порушення ним правил дорожнього руху, суд зазначає, що в ході судового розгляду були досліджений відеозапис правопорушення, який підтверджує порушення позивачем правил дорожнього руху.

Таким чином на підставі вищевикладеного встановлено, що інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 19.01.2017 р. відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 71, 160, 163 КАС України, ст. ст. 247, 251, 289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В.Прохоренко