Справа № 153/559/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/559/17

Головуючий у 1-й інстанції: Дзерин М.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

22 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити в частині визнання протиправними дій посадової особи Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №583505 від 21 квітня 2017 року про притягення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №583505, від 21 квітня 2017 року судом встановлено, що ОСОБА_2 21 квітня 2017 року о 13 годині 55 хвилин у місті Вінниця по вулиці Привокзальна, 2/1, керуючи автомобілем Mercedes Benz, здійснив зупинку ближче 30 метрів до дорожнього знаку 5.41.1, чим порушив п.15.9 «е» ПДР України. Тобто, позивач вчинив правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Крім того, суд першої інстанції визнав протиправними дії посадової особи Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №583505 від 21 квітня 2017 року про притягення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення без скаладання протоколу, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 Розділу ІІ протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач не заперечує факту зупинки автомобіля всупереч вимогам п. 15.9 "е" Правил дорожнього руху, проте, зазначає, що мала місце вимушена зупинка, оскільки одному з пасажирів автомобіля стало зле.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, а також вимоги ст.258 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для вимушеної зупинки, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивача було притягнуто до відповідальності за порушення п.15.9 "е" Правил дорожнього руху відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно із зазначеною статтею перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п.15.14. Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п.9.9 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Як встановлено з матеріалів справи, під час руху автомобіля одному з його пасажирів стало зле. Як з'ясувалося пізніше, пасажир хворіє на хворобу "Паркінсона". При цьому, як вказує водій транспортного засобу ОСОБА_2, він не мав можливості здійснити зупинку у відведеному місці, оскільки під час руху автомобіль знаходився серед щільного потоку автотранспорту.

З урахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що, зважаючи на стан пасажира транспортного засобу позивача, водій здійснив вимушену зупинку відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху. Водночас, позивачем було виконано вимоги пунктів 9.9-9.11 Правил дорожнього руху.

Крім того, ці обставини не спростовуються та не заперечуються доводами апеляційної скарги.

Отже, інспектор роти №4 Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Базилицький П.П. дійшов помилкового висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення у діях позивача.

Тому, з урахуванням наведеного та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., передбаченого положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про визнання протиправними дій посадової особи Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення оскаржуваної постанови.

Згідно із заявленими позовними вимогами, позивач просив суд скасувати постанову серії АР №583505 від 21.04.2017 року про притягення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому заяв про зміну або збільшення позовних вимог позивач не подавав.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права і необґрунтовано вирішено питання про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій посадової особи Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №583505 від 21 квітня 2017 року про притягення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити в частині визнання протиправними дій посадової особи Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №583505 від 21 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в іншій частині постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Згідно зі ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення змінити в частині визнання протиправними дій посадової особи Управління патрульної поліції в м.Вінниці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №583505 від 21 квітня 2017 року про притягення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Абзац другий резолютивної частини постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року виключити.

В іншій чатині постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.