Справа № 357/6479/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6479/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Цуранов А. Ю. ,

при секретарі - Вікторов О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій представник позивача вказував, що 22.05.2017 року постановою №0916/20900/17 Львівської митниці ДФС України визнано винним ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Зазначав, що відповідно до обставин справи 24.03.2017 року у зоні митного контролю пункту пропуску «Шегин-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, при виїзді з України до Польщі на автомобілі Пежо 407, р.н. НОМЕР_1 митною службою було виявлено, що позивачем пропущено строк транзитного перебування на території України зазначеного автомобіля, який в'їхав в Україну 06.02.2017 року, внаслідок чого складено відповідний протокол про порушення митних правил.

Посилаючись на несправність двигуна автомобіля, що призвело до його ремонту на станції технічного обслуговування ТОВ «Інтер-Продукт», що відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України не тягне за собою адміністративної відповідальності, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0916/20900/17 від 22.05.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, якою визнано винним ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу - 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши, що поломка автомобіля сталася саме в той день коли позивач намагався вивезти його з території України. Крім того, позивача не було повідомлено про розгляд справи 22.05.2017 року, а під час винесення оскаржуваної постанови він перебував за межами України, що підтверджується штампом у його паспорті для виїзду за кордон, про що було відомо митниці.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24.03.2017 року Львівською митницею Державної фіскальної служби України складено протокол про порушення митних правил №0916/20900/17 відносно ОСОБА_1, а постановою від 22.05.2017 року його було визнано винним за ч. 3 ст. 470 МК України та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.03.2017 року у зоні митного контролю пропуску «Шегин-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС прибув транспортний засіб Пежо 407, р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який слідував з України до Республіки Польща. В ході проведення митного контролю встановлено, що ОСОБА_3 06.02.2017 року ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль на строк, що передбачений нормами ст. 95 МК України - 10 діб, однак станом на 24.03.2017 року його не вивіз.

Крім того, у зазначеній вище постанові вказано, що у наданому 17.02.2017 року поясненні з причин не вивезення автомобіля ОСОБА_3 пояснив, що не мав можливості його вивезти через поломку двигуна, а на момент перетину кордону надав довідку № 27 від 23.03.2017 року СТО «Інтер-Продукт» та відповідні документи, що вказують на факт перебування зазначеного транспортного засобу в ремонті з 16.02.2017 року по 23.03.2017 року.

Разом з цим, застосовуючи відносно позивача адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 470 МК України у постанові вказано, що ремонт транспортного засобу не відноситься до аварії та обставин непереборної сили.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 95 Митного кодексу України (МК України) встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Однією з вимог до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, згідно положень п.3 ч.1 ст.93 Митного кодексу України, є те, що вони повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до визначення п. 2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981), аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як встановлено п. 3 розділу VІІІ вищевказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини таї наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 17.02.2017 року, тобто на наступний день після поломки автомобіля, позивач надав відповідні пояснення на адресу митниці, а 23.03.2017 року довідку та іншу документацію про ремонт автомобіля в період з 16.02.2017 по 23.03.2017 року.

Разом з цим, відповідач, діючи як суб'єкт владних повноважень, не вчинив будь-яких дій щодо перевірки вказаної інформації, а позивач, на противагу цьому, надав відповідні докази на підтвердження відсутності своєї вини у вчиненні правопорушення.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення від 24.03.2017 року позивача повідомлено про розгляд справи 21.04.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні вказував про те, що позивача не було повідомлено про розгляд справи 22.05.2017 року.

В судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не надано будь-яких доказів щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи 22.05.2017 року, при цьому в тексті оскаржуваної постанови не наведено відомостей з цього приводу.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Частиною четвертою статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач заперечує порушення ним митних правил через відсутність умислу в його діях.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена за відсутності даних про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи, а тому є передчасною.

Крім того, заслуговують на увагу суду посилання представника позивача про наведений відповідачем в оскаржуваній постанові неіснуючий нормативно-правовий акт, а саме Порядок, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2012 року № 657.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1, визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її.

Керуючись ст.ст. 69-72, 158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0916/20900/17 від 22.05.2017 року, винесену в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, якою визнано винним ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А. Ю. Цуранов