Справа № 818/1133/17
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2017 р. Справа № 818/1133/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Соколова В.М., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Зарічний ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області), третя особа - ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити з-під арешту та зняти заборону на відчуження квартири №21, що знаходиться за адресою: місто Суми, вулиця Соборна, буд. 42, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 26239426 від 10.11.2011, виданою Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.
Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до Договору факторингу № 1 ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. При зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №26239426 від 10.11.2011. Проте, про звернення стягнення не було повідомлено позивача. Таким чином, на думку позивача, даний арешт був накладений з порушенням вимог законодавства оскільки державними виконавцями під час виконавчого провадження, не повною мірою були проведені виконавчі дії.
У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві справу просив розглядати без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмових запереченнях проти позову заперечував (а.с.73-75).
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).
Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
09.06.2017 при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №26239426 від 10.11.2011, виданою Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, правонаступником якого є Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.33-35).
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Таким чином, позивач є Заставодержателем майна Позичальника.
Позивач має бажання скористатись свої правом щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, однак, реалізувати вказане право не є можливим внаслідок існування накладених арештів на нерухоме майно, розташованого за адресою предмета іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Варто зазначити, що у Постанові Вищого адміністративного суду України №0870/5301/12 від 01 березня 2016 року наведена аналогічна позиція, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.
Таким чином, існування арештів, які накладені на предмет іпотеки унеможливлюють реалізацію позивачем свого права іпотекодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.
Проте, про звернення стягнення не було повідомлено позивача. Таким чином, даний арешт був накладений з порушенням вимог законодавства оскільки державними виконавцями під час виконавчого провадження, не повною мірою були проведені виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
У разі виявлення зареєстрованого обтяження державний виконавець не накладає арешт на предмет іпотеки, оскільки відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки не підлягає реалізації для примусового виконання рішення.
В порушення вимог закону державний виконавець, накладаючи арешт на нерухоме майно, не пересвідчився в існуванні заборони відчуження нерухомого майна та не повідомив Позивача як заставодержателя про накладення такого арешту на предмет іпотеки, роз'яснивши йому право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Таким чином, позивач не є стороною виконавчого провадження ВП №26239426.
При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.
Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що предмет іпотеки має бути звільнений з-під арешту, а тому позовні вимоги про зобов'язання звільнити з-під арешту та зняти заборону на відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони задовольнити.
Зобов'язати Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області звільнити з-під арешту та зняти заборону на відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 26239426 від 10.11.2011, виданою Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов