Справа № 819/1346/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8671/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року про роз'яснення судового рішення у справі № 819/1346/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, Головного Управління ветеринарної медицини в Тернопільській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

03.07.2017 року Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з заявою про роз'яснення п.4 Постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 в частині нарахування і виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 17.01.2017 року, а також просить зупинити виконання даного судового рішення.

Вказану заяву мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 після звільнення 30.05.2016 р. працевлаштувався на посаду вченого секретаря/заступника директора дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України з 01.06.2016 р. Отже, на думку заявника "вимушеного прогулу" був лише один день, 31.05.2016 р., оскільки весь інший період з 01.06.2016 по 17.01.2017 він був працевлаштований. Підстави щодо зупинення судового рішення у заяві відсутні.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року про роз'яснення судового рішення у справі № 819/1346/16 заяву задоволено частково, а саме роз'яснено п.4 постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року, що нарахування і виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 17.01.2017 року, слід провести з врахуванням суми доходу ОСОБА_1 в Тернопільській дослідній станції інститути ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України..

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року про роз'яснення судового рішення у справі № 819/1346/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач був працевлаштований в Тернопільській дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України на посаді вченого секретаря/заступника директора дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України, відповідно час вимушеного прогулу оплачується з відрахуванням заробітку отриманого за місцем роботи в Тернопільській дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України ( довідки про доходи від 26.12.2016 року № 116 та № 82 від 06.07.2017 року).

Задовольняючи заяву про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно до ч.1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлюється нечіткістю його змісту, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, а також для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" встановлено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Оскільки судом встановлено, що з 01.06.2016 по 17.01.2017 ОСОБА_1 був працевлаштований в Тернопільській дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України на посаді вченого секретаря/заступника директора дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України, відповідно час вимушеного прогулу оплачується з відрахуванням заробітку отриманого за місцем роботи в Тернопільській дослідної станції інституту ветеринарної медицини НААН України ( довідки про доходи від 26.12.2016 року № 116 та № 82 від 06.07.2017 року).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі № 7 від 20.05.2013 року за правилами статті 170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. Це питання розглядається тільки судом, який ухвалив судове рішення. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання і стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить

положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

За змістом закону роз'яснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення, вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду. Тому суд при роз'ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, змінювати його зміст.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова суду є простою, доступною, зрозумілою, такою, що не припускає іншого тлумачення, а тому підстав для її роз'яснення суд першої інстанції не вбачає.

Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для роз'яснення постанови суду. Резолютивна частина постанови викладена чітко і зрозуміло, подвійного тлумачення не допускає.

Дослідивши текст постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, колегія суддів вважає, що дане судове рішення є зрозумілим, оскільки зазначена постанова не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, є чіткою та такою, що виключає можливість її подвійного тлумачення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при роз'ясненні судового рішення внесення змін у сутність рішення не допускається як і вирішення питань, що не були предметом судового розгляду, а тому посилання заявника що ОСОБА_1 був працевлаштований з 01.06.2016 р. по 17.01.2017 р., а тому фактично «вимушеного прогулу» як такого був лише один день 31.05.2016 року як на підставу його роз'яснення є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вищевказаної заяви про роз'яснення з посиланням на її необґрунтованість.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про роз'яснення рішення слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року про роз'яснення судового рішення у справі № 819/1346/16 - скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Я. С. Попко

Повний текст судового рішення виготовлено 29.08.2017 року.