Справа № 805/1452/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року справа №805/1452/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Ястребової Л.В.,

суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д.

секретар Терзі Д.А.

за участі представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 805/1452/17-а за позовом Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2017 року Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок (надалі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі - відповідач, податковий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.12.2016 року: № про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% на суму 1855,88 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за землю, № про застосування штрафних санкцій в розмірі 20% на суму 30030,70 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за землю (а.с. 4-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 20.12.2016 року згідно якому, до платника податків за несвоєчасну сплату орендної плати за землю застосовано штрафну фінансову санкцію в розмірі 10% на суму 1855,88 грн., та податкове повідомлення - рішення № від 20.12.2016 року згідно якому, до платника податків за несвоєчасну сплату орендної плати за землю застосовано штрафну санкцію в розмірі 20% на суму 30030,70 грн. (а.с. 69-71).

Відповідач, вважаючи вищевказану постанову незаконною, необґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивачу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що за даними інтегрованої картки та згідно з деклараціями встановлено порушення позивачем граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб, у зв'язку з чим, Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області нараховано штрафні санкції Дитячому закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок на підставі та у розмірах, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що згідно з п. 2.1 ст. 2 та п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України, будь-які питання оподаткування регулюються цим Кодексом та не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу., а відповідно до п. 113.3 ст. 113 ПК України, штрафні (фінансові) санкції за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим кодексом та іншими законами України. На думку апелянта, нормами Закону № 1669, на який посилається позивач в позовній заяві та суд першої інстанції у судовому рішенні не були внесені відповідні зміни до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати та нарахування плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності платників податків, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, Слов'янська ОДПІ позбавлена правових підстав для звільнення позивача від застосування штрафних санкцій у відповідності до норм ст. 126 ПК України (а.с. 73-74).

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача до суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Позивач, Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок зареєстровано Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради Донецької області 24 березня 2006 року у якості юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи - 34009116, місцезнаходження юридичної особи: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул.Островського, буд. 21, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 № 729547 (а.с. 35), а також випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36).

Відповідач, Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, на яке чинним законодавством покладено владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин

Відповідно до матеріалів справи, 28 січня 2014 року позивачем до відповідача, засобами електронного зв'язку подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2014 рік, в якій зазначено, що річна сума орендної плати з юридичних осіб, яка підлягає сплаті складає 222 706 грн. 06 коп. При цьому, сума нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності з січня 2014 року по грудень 2014 року складає 18 558 грн. 84 коп., (а.с. 14-15).

Крім того, позивачем 06 серпня 2015 року подано також податкову декларацію з орендної плати за землю за 2015 рік, в якій зазначено, що річна сума орендної плати з юридичних осіб, яка підлягає сплаті складає 278173 грн. 84 коп. При цьому, сума нарахованої орендної плати за землі у період з січня 2015 року по грудень 2015 року складає 23 181 грн. 15 коп., (а.с. 20-21).

06 грудня 2016 року, посадовою особою відповідача, на підставі п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 статті 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо дотримання граничних строків сплати суми узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки згідно декларацій: за 2014 рік (дата подання - 28.01.2014 року, реєстраційний номер - ), за 2015 рік (дата подання - 06.08.2015 року, реєстраційний номер - ).

За результатами проведення зазначеної перевірки податковим органом складено акт № 7157/12-02-34009116 від 06.12.2016 року, яким встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки відповідно до п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України. У декларації також зазначено, що відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) передбачена ст. 126 Податкового кодексу України (а.с. 33).

До акту перевірки 7157/12-02-34009116 від 06.12.2016 року податковим органом подано розрахунок штрафної санкції (а.с. 34).

Позивав, користуючись своїм правом адміністративного оскарження, 16 грудня 2016 року подав до начальника Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області заперечення до вищезазначеного акту перевірки за вих. № 70 (а.с. 38-39).

В матеріалах справи відсутні відомості про надіслання позивачу відповіді на його заперечення.

20 грудня 2016 року Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, на підставі висновків акту перевірки 7157/12-02-34009116 від 06.12.2016 року, відповідно до п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288, а також на підставі ст. 126 Податкового кодексу України винесено наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- № , за затримку на 410,381,351,319,291,259,228,198,193,167 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі - 150153 грн. 50 коп., яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 30 030 грн. 70 коп. (а.с. 9);

- № , за затримку на 14 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі - 18558 грн. 85 коп., яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1855 грн. 88 коп. (а.с. 10).

Таким чином, загальна сума штрафу за платежем «Орендна плата за землю з юридичних осіб» (код платежу - 18010600) складає 31916 грн. 55 коп.

Подана позивачем скарга на податкові повідомлення-рішення від 20.12.2016 року № та від 29.12.2016 року за вих.. № 72 (а.с. 29-30) залишена рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.02.2017 року за вих.. № 1920/10/05-99-10-10-01-12-7 без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення залишено без змін (а.с. 31-32).

Позивач із вказаними податковими повідомленнями рішеннями не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної сплати за землю, оскільки внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджено належними документами, позивач був позбавлений такої можливості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Спірним питанням даної справи є правомірність нарахування Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області штрафу Дитячому закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок за порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України), Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VІІ).

На підставі підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 288.7 статті 288 ПК України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (ст. 126 ПК України).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податку вбачається наявність порушення позивачем граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб, а саме:

- по податковій декларації з орендної плати за землю за 2014 рік: за квітень 2014 року із затримкою на 410 календарних днів; за травень 2014 року із затримкою на 381 календарний день; за червень 2014 року із затримкою на 351 календарний день; за липень 2014 року із затримкою на 319 календарних днів; за серпень 2014 року із затримкою на 14 календарних днів; за вересень 2014 року із затримкою на 259 календарних днів; за жовтень 2014 року із затримкою на 228 календарних днів; за листопад 2014 року із затримкою на 198 календарних днів; за грудень 2014 року із затримкою на 167 календарних днів;

- по податковій декларації з орендної плати за землю за 2015 рік, а саме, за грудень 2015 року із затримкою на 291 та 193 календарних днів.

У зв'язку із зазначеним, Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області накладено на Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок на підставі та у розмірах, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VІІ).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

За змістом цієї норми вбачається, що датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 не закінчилась.

На виконання Закону № 1669-VII, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Святогірськ Донецької області.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р. затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено м. Святогірськ, Донецької області.

Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053 та від 05.11.2014 р. № 1079-р.

Відповідно до матеріалів справи, Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок здійснює свою діяльність в межах населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, а саме, м. Святогірськ Донецької області, яке, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців є основним місцем реєстрації останнього.

Колегія суддів зазначає, що на позивача у спірний період (з квітня 2014 року по грудень 2014 року, а також у грудні 2014 року) розповсюджувалась дія статей 6-7 Закону № 1669 (у редакції, яка діяла до 08.06.2016 року).

Слід також зазначити, що статтею 10 Закону № 1669 визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

На виконання вимог цієї норми, позивачем до матеріалів справи додано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 30 грудня 2014 року, який зареєстровано за вих. № 2877 /12-12/03, яким засвідчено настання обставин непереборної сили Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок з 14 квітня 2014 року при здійсненні статутної діяльності на території міст Слов'янськ, Святогірськ Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. У сертифікаті також зазначено, що на момент його видачі Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо ( а.с. 67).

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від обов'язку зі сплати орендної плати за землю у спірному періоді (квітень-грудень 2014 року, грудень 2015 року), колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для застосування до позивача штрафних фінансових санкцій, що передбачені статтею 126 Податкового кодексу України, в даному випадку - відсутні.

Посилання апелянта на те, що згідно з п. 2.1 ст. 2 та п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України, будь-які питання оподаткування регулюються цим Кодексом та не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу, а нормами Закону № 1669 не були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати та нарахування плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності платників податків, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції колегія суддів колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Так, дійсно, Податковий кодекс України та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» по різному регулюють питання щодо плати за землю на території, на якій проводилась антитерористична операція, припускають неоднозначне трактування наявності чи відсутності обов'язку позивача зі сплати орендної плати за землю та суперечать один одному.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, з двох нормативно - правових актів однакової юридичної сили (ПК України та Закон № 1669), прийнятих одним і тим самим органом (Верховна рада України) застосуванню підлягають норми Закону № 1669, як такого, що був прийнятий пізніше у часі.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що прийняті Слов'янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області повідомлення-рішення від 20.12.2016 року № та № , якими до Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку санаторного типу "Сонячний" Донецької обласної ради профспілок застосовано штрафні санкції за порушення позивачем граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб є протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

В даному випадку, апелянтом не доведено правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 20.12.2016 року № та № в розумінні ч. 2 ст. 71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, який заперечує проти адміністративного позову, у зв'язку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції - відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області слід залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року - без змін.

Повний текст ухвали складений 30 серпня 2017 року.

Керуючись статтями 71, 159, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 805/1452/17-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: А.А. Блохін

І.Д. Компанієць