Справа № 265/1813/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/1813/17
Провадження №2-а/265/108/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ДПП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 березня 2017 року на нього інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Маріуполі ОСОБА_2 було складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія АР № 332158, з приводу того, що він під час керування транспортним засобом «Шевролет Епіка» державний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиць Олімпійської та Станіславського у Лівобережному районі міста Маріуполя, користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руці, чим порушив п.п. 2.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаною постановою він не погодився. Вказував, що він дійсно 05 березня 2017 року керував автомобілем «Шевролет Епіка» державний номер НОМЕР_1, та знаходячись на перехресті вулиці Олімпійської та вулиці Станіславського у Лівобережному районі міста Маріуполя, відчув дискомфорт в лівій вушній раковині, у зв'язку з чим взяв носовичок та протер вушну раковину. В цей момент рухався наряд патрульної служби з проблисковими маячками та сигналом сирени. Після зупинки співробітники поліції повідомили, що він користувався мобільним телефоном при русі, у зв'язку з чим відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення. Під час складання постанови, він заявляв інспектору, що не вчиняв дане адміністративні правопорушення, що йому інкримінувалося. Проте поліцейські заявили, що у них немає техніки для перегляду, тому він має право оскаржувати їх дії у суді.

Не погоджуючись з даною постановою, він зробив відповідний запис у постанові. Вважає, що постанову відносно нього було винесено незаконно, з грубим порушенням законодавства, тому вона підлягає скасуванню. Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 332158 від 05 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним у своїй позовній заяві. Просив суд задовольнити позов та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 332158 від 05 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, з якою він не погодився в момент складання, про що зробив відповідний запис.

Представник відповідача - УПП в місті Маріуполі, до суду не з'явився. При цьому від інспектора роти № 4 батальйону УПП в місті Маріуполі ДПП ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, в якому він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 Проте жодних документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 суду надано не було.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови АР № 332158 від 05.03.2017 року, складеної інспектор роти № 4 батальйону УПП у місті Маріуполі ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за порушення п. 2.9 Д ПДР України.

Відповідно до пп. д) п.2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що він 05 березня 2017 року об 11-55 годині, під час керування автомобілем Шевролет державний номер НОМЕР_2 на перехресті вулиць Олімпійської та Станіславського у Лівобережному районі м. Маріуполя, користувався засобами зв'язку. Ці обставини також спростовуються відеофіксацією, долученою до матеріалів справи та оглянутою судом, з якої не вбачається порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а лише містить визнання ним того факту, що у нього дзвонив телефон, але він не розмовляв. Крім того, свою незгоду з винесеною постанову він одразу зафіксував у самій постанові під час її складання. Інших доказів на підтвердження порушеня ОСОБА_1 п. 2.9д ПДР суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Відсутність доказів вчинення правопорушень унеможливлює перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Таким чином, суд вивчивши у сукупності докази, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11,122,159-163,167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ДПП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 332158 від 05 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя І.Г. Мельник