Справа № 812/777/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/777/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.,

за участю:

представників позивача - Суткового А.М., Гуфенка Є.М.,

представника відповідача - Анохіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Латєст" до головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2017 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Латєст» (далі ТОВ «Латєст» або позивач) до головного управління ДФС у Луганській області ДФС України (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ТОВ «Латєст» отримало податкове повідомлення-рішення від 13.05.2017 №, винесене на підставі акта перевірки від 19.04.2017 №205/12-32-12-03/24183749, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 594977,11 грн, з яких 475981,69 грн - сума за податковим зобов'язанням та 118995,42 грн - за штрафними (фінансовими санкціями).

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та підлягаючим скасуванню з огляду на те, що ТОВ «Латєст» було розраховано суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності відповідно до договорів оренди землі від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 №98 та з урахуванням приписів ст.ст.6-7 Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким передбачено звільнення суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції. В свою чергу, відповідачем здійснено розрахунок суми податкового зобов'язання з орендної плати на підставі незареєстрованих додаткових угод №4 від 14.04.2009 до договорів оренди землі №431, №432, №434, №435 від 20.11.2002 та не зареєстрованої додаткової угоди №2 від 14.04.2009 до договору оренди землі №98 від 30.05.2006.

Земельні ділянки, що перебувають в оренді у позивача на підставі договорів оренди від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 за №98 знаходяться у м.Сєвєродонецьк Луганської області та включені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція згідно розпорядження КМУ.

ТОВ «Латєст» також зареєстроване та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м.Сєвєродонецьк Луганської області, тобто у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція.

За наведених обставин, позивач вважає, що на ТОВ «Латєст» як платника орендної плати за землю поширюються пільги, встановлені Законом України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому підприємство звільнено від обов'язків платника орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Договори оренди землі від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 укладено у нотаріальній формі та зареєстровані у Сєвєродонецькій міській раді. Договір від 30.05.2006 №98 зареєстрований у Сєвєродонецькому міському реєстраційному офісі Луганської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах.

Додаткові ж угоди, на які посилається відповідач, як на підставу для своїх розрахунків (окрім визнаних недійсними у судовому порядку), відповідну процедуру державної реєстрації не пройшли, а тому, на думку позивача, не можуть бути враховані при обчисленні суми орендної плати.

На підставі викладеного, просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області форми «Р» від 13.05.2017 №.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлений позов у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред'явленому позову та зазначили, що позивач звертався до господарського суду Луганської області з позовом до орендодавця - Сєвєродонецької міської ради з позовом про внесення змін до 5 договорів оренди щодо звільнення від плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності на період проведення АТО на підставі ст.6 Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Однак судом було відмовлено у задоволенні позову з мотивуванням, що приписи ст.6 Закону України №1669 є нормою прямої дії та не потребують ані будь-яких сертифікатів, ані внесення змін до договорів оренди. Тому просив позовні вимоги ТОВ «Латєст» задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала заперечення проти адміністративного позову (а.с. 54-58), у яких зазначила наступне.

ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 та у порядку ст.76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за земельній ділянки державної і комунальної власності ТОВ «Латєст», за результатами якої складено акт від 19.04.2017 №205/12-32-12-03/24183749, яким встановлено порушення вимог п.288.1, п.288.5 ст.288 ПК України, а саме позивачем занижено податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 485913,71 грн з березня по грудень 2014 року, з січня по грудень 2015 року та з січня по грудень 2016 року.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.05.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - орендна плата за землю з юридичних осіб, на суму 475981,69 грн та визначено штрафні (фінансові) санкції в сумі 118995,42 грн внаслідок того, що ГУ ДФС у Луганській області розраховано суму податкового зобов'язання з урахуванням змін до договорів оренди, внесених додатковими угодами, зокрема: до договору від 30.05.2006 №98 - додаткова угода №2 від 2009 року; до договору від 20.11.2002 №434 - додаткова угода №4 від 2009 року; до договору від 20.11.2002 №432 - додаткова угода №4 від 2009 року; до договору від 20.11.2002 №431 - додаткова угода №4 від 2009 року.

Зазначила, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем і орендарем.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативно-грошова оцінка земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до п.289.2 ст.289 ПК України станом на 01 січня поточного року становить: за 2009 рік - 1,059; 2010 рік - 1,0; 2011 рік - 1,0; 2012 - 1,0; 2013 - 1,0; 2014 - 1,249; 2015 - 1,433.

Згідно з даними Сєвєродонецької міської ради між Сєвєродлонецькою міською радою (орендодавець) та ТОВ «Латєст» (орендар) укладено:

- Договір оренди землі №431 від 20.11.2002. До договору оренди укладено додаткові угоди, а саме:

- №00154 від 24.06.2011 - визнана недійсною згідно постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2015 №913/180/15;

- №4 від 14.04.2009.

- Договір оренди землі №432 від 20.11.2002. До договору оренди укладено додаткові угоди:

- № 00150 від 24.06.2011- визнана недійсною згідно постанови Вищого господарського суду України від 01.07.2015 №913/181/15;

- №4 від 14.04.2009.

- Договір оренди землі №434 від 20.11.2002. До договору оренди укладено додаткові угоди, а саме:

- №00153 від 24.06.2011 - визнана недійсною згідно постанови Вищого господарського суду України від 01.07.2015р. 913/183/15;

- № 4 від 14.04.2009.

- Договір оренди землі №435 від 20 листопада 2002 року. До договору оренди укладено додаткові угоди, а саме:

- № 00152 від 24.06.2011 р. - визнана недійсною згідно постанеш Вищого господарського суду України від 01.07.2015 р. 913/184/15;

- №4 від 14.04.2009.

- Договір оренди землі №98 від 30 травня 2006 року. До договору оренди укладено додаткові угоди, а саме:

- 00151 від 24.06.2011 - визнана недійсною згідно постанови Вищого господарського суду України від 01.07.2015 №913/182/15;

- №2 від 14.04.2009.

Відповідач зазначає, що саме додаткові угоди є невід'ємною частиною договорів оренди землі, на підставі яких має проводитися розрахунок сум податкових зобов'язань.

У відповідності до поданих до ДПІ у м. Сєвєродонецьку податкових декларацій по платі за землю (земельний податок та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності) TOB «Латєст» за 2014 - 2016 роки задекларовано податкові зобов'язання згідно декларацій:

- за 2014 рік - звітна від 11.02.2014 № в загальній сумі 205213,15 грн; уточнююча від 01.09.2015 № , якою нараховано орендну плату в сумі 101693,45 грн; уточнююча від 06.10.2015 № на суму 89388,21 грн; уточнююча від 06.01.2017 № 982291993 на суму 25574,97 грн.

- за 2015 рік - звітна від 10.02.2015 № в загальній сумі 281321,86 грн; уточнююча від 06.10.2015 № на суму 111645,88 грн; уточнююча від 06.01.2017 № на суму 0,00 грн;

- за 2016 рік - звітна від 12.02.2016 № в загальній сумі 159988,56 грн; уточнююча від 06.01.2017 № на суму 90215,77 грн.

Розмір орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 рік за даними перевірки складає 148 980,37 грн, за 2015 рік - 186 076,48 грн, за 2016 рік - 186 076,48 грн.

Тобто, в порушення п. 288.1. п.288.5 ст. 288 ПК України (зі змінами та доповненнями) відповідно до інформації, яка відображена в АІС «Податковий блок» щодо декларування річних показників по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за березень - грудень 2014 року, січень - грудень 2015 року, січень - грудень 2016 року, наданих в уточнюючих податкових деклараціях за 2014 рік № від 06.01.2017, за 2015 рік № від 06.01.2017, за 2016 рік № від 06.01.2017, TOB «Латєст» занизило податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 485 913,71 грн.

Крім того, зазначила, що саме по собі недодержання сторонами в момент вчинення правочину вимог закону щодо форми договору не тягне за собою наслідків недійсності правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. ст. 18, 20 Закону України №161-XIV (в редакції, чинній на час укладання та набрання чинності договору), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Ст. 23 Закону №161-XIV передбачала такі норми щодо здійснення зміни орендної плати за землю. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності, які передані в оренду для сільськогосподарського використання, переглядається один раз на три роки в порядку, встановленому законом або договором оренди. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.

Тобто, Закон №161-ХІУ не містив час виникнення спірних правовідносин вимог щодо державної реєстрації внесення змін до договору оренди землі стосовно розміру орендної плати за землю, а також вимог щодо дотримання форми договору під час внесення до нього змін.

Таким чином, вважає, що сума грошового зобов'язання позивачу з орендної плати юридичних осіб, зазначена в податковому повідомленні-рішенні від 13.05.2017 №, була розрахована ГУ ДФС у Луганській області правомірно.

Щодо звільнення на період проведення АТО від сплати орендної плати та земельного податку за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності зазначила про безпідставність посилання позивача щодо прямої дії ст. 6, 7 Закону України №1669-УІІ від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Зокрема, відповідно до статті 10 Закону №1669 визначено, що єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов 'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

В свою чергу, сертифікат ТПП до ДПІ не надавався, отже факт форс-мажорних обставин не підтверджено.

Крім того зазначила, що порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками ст. 6 та 7 Закону №1669 не визначений.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

У відповідності до вимог п.п. 30.1, 30.2, 30.3 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

За приписами п. 30.4 наведеної норми платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

У відповідності до п.30.9 цієї статті податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Отже, використання податкової пільги є правом платника податків, а не його обов'язком.

Наказом Міністерства доходів і зборів України 30.12.2013 року №865 затверджено форму податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема додаток 2 «Відомості про пільги на земельний податок з наявних площ земельних ділянок».

Форма податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), затверджена наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2015 року №560, також містить в собі графи щодо пільг, у яких зазначається розмір пільги відповідно до законодавства та/або рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яким пільгу надано.

В поданих до ДПІ деклараціях як в звітних так і уточнюючих не визначено податкову пільгу та не надано документу, підтверджуючого існування зазначеної.

Вважає, що наведені норми ПК України не суперечать Закону України №1669- УІІ, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Латєст» у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

ТОВ «Латєст» (ідентифікаційний код 24183749) зареєстроване юридичною особою, знаходиться у місті Сєвєродонецьку Луганської області, перебуває на обліку як платник податків в державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.04.2017 № , та здійснює діяльність на підставі статуту підприємства (а.с. 200-203).

20.11.2002 на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 01.10.2002 № 1557 та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 07.11.2002 №404 між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Латєст» укладено договір оренди землі № 431, державна реєстрація від 20.11.2002 за №431 (а.с.18-19).

Відповідно до п.1 договору орендодавець на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 01.10.2002 за № 1557 та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 07.11.2002 №404 надає, а орендар набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганська область, вул.Пивоварова, 15.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2574 га.

Грошова оцінка земельної ділянки складає 162702,54 грн.

Коефіцієнт орендної плати складає 1,1.

Відповідно до п. 2.2 договору його укладено на строк до 20.11.2027 включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди.

Орендна плата за землю вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 1789,73 грн на рік. Грошова плата сплачується щомісячно в розмірі 149,14 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Розмір орендної плати може бути переглянутий при зміні індексації грошової оцінки земельної ділянки, а також у інших випадках, передбачених діючим законодавством України (п.2.3 договору).

Згідно з п. 7 договору спірні питання, які виникають з цього договору вирішуються за згодою сторін або у суді.

24.06.2011 за №00154 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 20.11.2002 №431. Постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2016 у справі №913/180/15 за позовом ТОВ «Латєст» до Сєвєродонецької міської ради про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, рішення господарського суду Луганської області від 21.07.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.08.2015, визнано недійсною з моменту укладання додаткову угоду від 24.06.2011 за №00154 (державна реєстрація від 07.07.2011 за №00154) до договору оренди землі №431 від 20.11.2002 (державна реєстрація від 20.11.2002 за №431), підписаному між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Латєст» (а.с.157-160).

Також, у 2009 році між сторонами укладена додаткова угода № 4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 431, якою сторони внесли зміни, зокрема:

абзаци 4 та 5 розділу 1 «Предмет договору» змінено на: грошова оцінка земельної ділянки складає 249291,90 грн. Коефіцієнт орендної плати складає: 5;

абзаци 1 та 2 розділу 2.3 «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 12464,60 грн на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1038,72 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с.10).

Крім того, 20.11.2002 на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 01.10.2002 № 1557 та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 07.11.2002 №404 між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Лвтєст» укладено договір оренди землі №432, державна реєстрація від 20.11.2002 за №432, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Пивоварова, 15-А (а.с.20-21).

Згідно п.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1135 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 224185,20 грн. Коефіцієнт орендної плати складає 1,5.

Договір укладено на строк до 20.11.2027 включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди (п.2.2 договору).

Орендна плата за землю вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 3362,77 грн на рік. Грошова плата сплачується щомісячно в розмірі 280,23 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.2.3 договору).

24.06.2011 за №00150 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 20.11.2002 №432, яка в подальшому визнана недійсною постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі №913/181/15 (а.с.161-164).

У 2009 році між сторонами укладена додаткова угода № 4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 432, якою сторони внесли зміни, зокрема:

абзаци 4 та 5 розділу 1 «Предмет договору» змінено на: грошова оцінка земельної ділянки складає 274817,55 грн. Коефіцієнт орендної плати складає: 5;

абзаци 1 та 2 розділу 2.3 «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 13740,88 грн на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1145,07 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с.12).

20.11.2002 на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 01.10.2002 № 1557 та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 07.11.2002 №404 між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Латєст» укладено договір оренди землі № 434, державна реєстрація від 20.11.2002 за №434, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Пивоварова, 15-В (а.с. 22-23).

Згідно п.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4315 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 272751,15 грн. Коефіцієнт орендної плати складає 1,1.

Договір укладено на строк до 20.11.2027 включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди (п.2.2 договору).

Орендна плата за землю вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 3000,26 грн на рік. Грошова плата сплачується щомісячно в розмірі 250,02 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.2.3 договору).

24.06.2011 за №00153 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 20.11.2002 №434, яка в подальшому визнана недійсною постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2016 у справі №913/183/15 (а.с. 169-173).

Також, у 2009 році між сторонами укладена додаткова угода № 4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 434, якою сторони внесли зміни, зокрема:

абзаци 4 та 5 розділу 1 «Предмет договору» змінено на: грошова оцінка земельної ділянки складає 417907,75 грн. Коефіцієнт орендної плати складає: 5;

абзаци 1 та 2 розділу 2.3 «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 20895,39 грн на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1741,28 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с.14).

20.11.2002 на підставі рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради від 01.10.2002 № 1557 та рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 07.11.2002 №404 між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Латєст» укладено договір оренди землі № 435, державна реєстрація від 20.11.2002 за №435, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Пивоварова, 15-Г (а.с. 24-25).

Згідно п.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4561 га. Грошова оцінка земельної ділянки складає 288300,81 грн. Коефіцієнт орендної плати складає 1,1.

Договір укладено на строк до 20.11.2027 включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди (п.2.2 договору).

Орендна плата за землю вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 3171,31 грн на рік. Грошова плата сплачується щомісячно в розмірі 264,28 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.2.3 договору).

24.06.2011 за №00152 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 20.11.2002 №435, яка в подальшому визнана недійсною постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 у справі №913/184/15 (а.с. 174-177).

У 2009 році між сторонами укладена додаткова угода № 4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 435, якою сторони внесли зміни, зокрема:

абзаци 4 та 5 розділу 1 «Предмет договору» змінено на: грошова оцінка земельної ділянки складає 441732,85 грн. Коефіцієнт орендної плати складає: 5;

абзаци 1 та 2 розділу 2.3 «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 22086,64 грн на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1840,55 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с.16).

30.05.2006 на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 23.03.2006 №2929 між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ «Латєст» укладено договір оренди землі № 98, державна реєстрація від 05.06.2006 за №98, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Пивоварова, 15-Б (під цех холодного штампування та металообробки внаслідок реконструкції будівлі профілакторію технічного огляду автомобілів з поширенням (а.с. 26-27)).

Згідно п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2303 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1207170,36 грн (п.5 договору).

Орендна плата за землю вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 13278,87 грн на рік. Грошова плата сплачується щомісячно в розмірі 1106,57 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.9 та 11 договору).

24.06.2011 за №00151 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 30.05.2006 №98, яка в подальшому визнана недійсною постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 №913/182/15 (а.с. 165-168).

У 2009 році між сторонами укладена додаткова угода №2 до договору оренди землі від 30.05.2006 № 98, якою сторони внесли зміни, зокрема:

П.5 розділу «Об'єкт оренди» змінено на: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1429854,66 грн;

П.9, 11 розділу «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 71492,73 грн на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 5957,73 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, додаткові угоди:

- №4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 431 (а.с. 10),

- №4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 432 (а.с.12),

- №4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 434 (а.с.14),

- №4 до договору оренди землі від 20.11.2002 № 435 (а.с.16),

- №2 до договору оренди землі від 30.05.2006 №98 (а.с.9) -

не містять відміток про їх державну реєстрацію.

При вирішенні питання, чи підлягають додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 20.11.2002 за № 341, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 за №98 державній реєстрації, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 20 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" (в редакції, яка діла на час укладення договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод до них) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (далі Закон №161-XIV).

Ст.651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст.30 Закону №161-XIV встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із ч.3 ст.640 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

На виконання вимог ст.18 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі (який діяв до 05.08.2011, тобто на час укладення між сторонами спірних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок), згідно з пунктом 17 якого, у разі внесення змін до договору оренди він підлягає перереєстрації, яка проводиться в порядку, встановленому для його державної реєстрації.

З системного аналізу наведених норм права слідує, що при зміні договорів, що підлягають обов'язковій державній реєстрації, відповідні дані щодо їх зміни також підлягають державній реєстрації, а оскільки відповідно до ст. 20 Закону України № 161-XIV "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, то зміни, які вносяться шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, набувають чинності після їх державної реєстрації.

Додаткові угоди до договорів оренди землі від 20.11.2002 за № 341, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 за №98 носять характер змін, а відтак, в силу вимог ст.640 ЦК України, ст.20 Закону №161-XIV та п.17 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 №2073, підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Оскільки додаткові угоди до договорів оренди землі від 20.11.2002 за № 341, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 за №98 не пройшли обов'язкову державну реєстрацію, то вони не набули чинності і не можуть використовуватись ані сторонами договору, ані контролюючими органами при визначенні розміру орендної плати за землю за 2014-2016 роки.

При визначенні розміру орендної плати за землю за 2014-2016 роки мають застосовуватись договори оренди землі від 20.11.2002 за № 341, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 за №98, які пройшли державну реєстрацію.

Судом встановлено, що на виконання вимог п. 49.1 ст. 49, п. 50.1 ст. 50, п. 54.1 ст. 54, п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України (далі ПК України) ТОВ «Латєст» до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області подано наступну податкову звітність з плати за землю:

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 11.02.2014 № в загальній сумі 205213,15 грн, з розбивкою річної суми за місяцями: січень-листопад - 17101,09 грн щомісяця, грудень - 17101,16 грн (а.с. 77-79);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 01.09.2015 № , якою нараховано орендну плату в сумі 101693,45 грн, з розбивкою річної суми за місяцями: січень-листопад - 8474,45 грн та грудень - 8474,50 грн (а.с. 75-76);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 06.10.2015 № , якою нараховано орендну плату в сумі 89388,21 грн, з розбивкою річної суми за місяцями: січень-листопад - 7449,02 грн та грудень - 7448,99 грн (а.с. 73-74);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 06.01.2017 № 982291993, якою нараховано орендну плату в сумі 25574,97 грн., з розбивкою річної суми за місяцями: січень-березень - 7449,02 грн, квітень - 3227,91 грн та травень-грудень - 0,00 грн (а.с. 71-72);

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 10.02.2015 № в загальній сумі 281321,86 грн, з розбивкою річної суми за місяцями: січень-листопад - 23443,49 грн щомісяця, грудень - 23443,47 грн (а.с. 68-70);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 06.10.2015 № , якою нараховано орендну плату в сумі 111645,88 грн., з розбивкою річної суми за місяцями: січень-листопад - 9303,83 грн та грудень - 9303,75 грн (а.с. 65-67);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 06.01.2017 № , якою нараховано орендну плату в сумі 0,00 грн (а.с. 63-64);

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 12.02.2016 № в загальній сумі 159988,56 грн, з розбивкою річної суми 13332,38 грн щомісяця (а.с. 61-62);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 06.01.2017 № , якою нараховано орендну плату в сумі 90215,77 грн., з розбивкою річної суми за місяцями: січень-травень - 0,00 грн, червень - 10221,49 грн та липень-грудень - 13332,38 грн (а.с. 59-60).

Згідно з умовами договорів оренди землі:

- від 20.11.2002 №431, державна реєстрація від 20.11.2002 за №431, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2574 га, нормативна грошова оцінка якої становить 162702,54 грн. Коефіцієнт оренди - 1,1% (а.с.18-19);

- від 20.11.2002 №432, державна реєстрація від 20.11.2002 за №432, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1135 га, нормативна грошова оцінка якої становить 224185,20 грн. Коефіцієнт оренди - 1,5% (а.с.20-21);

- від 20.11.2002 №434, державна реєстрація від 20.11.2002 за №434, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4315 га, нормативна грошова оцінка якої становить 272751,15 грн. Коефіцієнт оренди - 1,1% (а.с.22-23);

- від 20.11.2002 №435, державна реєстрація від 20.11.2002 за №435, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4561 га, нормативна грошова оцінка якої становить 288300,81 грн. Коефіцієнт оренди - 1,1% (а.с.24-25);

- від 30.05.2006 №98, державна реєстрація від 05.06.2006 за №98, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2303 га, нормативна грошова оцінка якої становить 1207170,36 грн. Коефіцієнт оренди - 1,1% (а.с.26-28).

Відповідно до п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Для визначення розміру податку та орендної плати згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України).

В листі від 13.01.2017 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання п. 289.3 ст. 289 Податкового кодексу України повідомила, що коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Враховуючи умови договорів оренди земель, укладених ТОВ «Латєст» із Сєвєродонецькою міською радою від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 №98, та положення підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288, статті 289 ПК України, річна сума орендної плати за землю складає (а.с.210-211):

- за 2014 рік загалом 89376,63 грн (7448,05 грн щомісячна сума сплати), в тому числі: за договором від 20.11.2002 №431 - 7919,68 грн, від 20.11.2002 №432 - 8730,76 грн; від 20.11.2002 №434 - 45416,52 грн; від 20.11.2002 №435 - 13276,39 грн; від 30.05.2006 №98 - 14033,28 грн;

- за 2015 рік загалом 111632,64 грн, в тому числі: за договором від 20.11.2002 №431 - 9891,88 грн, від 20.11.2002 №432 - 10904,85 грн; від 20.11.2002 №434 - 56725,44 грн; від 20.11.2002 №435 - 16582,55 грн; від 30.05.2006 №98 - 17527,92 грн;

- за 2016 рік загалом 159988,56 грн (13332,38 грн щомісячна сума сплати), в тому числі: за договором від 20.11.2002 №431 - 14175,36 грн, від 20.11.2002 №432 - 15626,81 грн; від 20.11.2002 №434 - 81305,09 грн; від 20.11.2002 №435 - 23763,27 грн; від 30.05.2006 №98 - 25118,03 грн.

Задекларований позивачем в уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014-2016 роки річний розмір орендної плати за землю відповідає умовам договорів оренди землі від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 №98, та положенням п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності ТОВ «Латєст» за 2014-2016 роки, за результатами якої складений акт від 19.04.2017 за №205/12-32-12-03/24183749 (а.с. 30-35).

Згідно з висновками акта від 19.04.2017 за №205/12-32-12-03/24183749 контроюючим органом встановлено порушення ТОВ «Латєст» п. 288.1, п.288.5 ст. 288 ПК Українищодо декларування річних показників по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за березень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, наданих в уточнюючих податкових деклараціях за 2013 рік № від 06.01.2017, за 2015 рік № від 06.01.2017 року, за 20156 рік № від 06.01.2017, та зазначено, що ТОВ «Латєст» занизило податкові зобовязання з орендної плати за земельні дялнки державної або комунальної валсності на загальну суму 485913,71 грн.

На підставі вказаного акта перевірки від 19.04.2017 за №205/12-32-12-03/24183749 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 13.05.2017 №, яким ТОВ «Латєст» збільшено грошові зобов'язання з орендної плати за землю на 594977,11 грн, у тому числі за податковими зобов'язаннями на 475981,69 грн та штрафними (фінансовими) санкціями на 118995,42 грн (а.с. 29).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

У п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями пунктів 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

За унормуванням ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 287.1, п. 287.3, п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

П. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, позивач зобов'язаний сплачувати визначені в поданих податкових деклараціях узгоджені податкові зобов'язання.

Разом з цим, відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, позивач має право подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації в передбачений законодавством строк.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем додержано визначений законодавством строк подання уточнень до декларацій за 2014-2016 роки.

Підставою для зменшення податкових зобов'язань в уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю позивачем визначено ст. 6 Закону № 1669.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з ч. 3 ст.11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Ст. 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ № 1053-р на виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669 був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі "Луганська область" пункт "Міста обласного значення" під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053" (далі за текстом - Розпорядження КМУ № 1079-р) зупинена дія розпорядження КМУ № 1053-р.

Розпорядженням КМУ № 1275-р на виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669 затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі "Луганська область" пункт "Міста обласного значення" під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

П. 3 Розпорядження КМУ № 1275-р визнано такими, що втратили чинність розпорядження КМУ № 1053-р та розпорядження КМУ № 1079-р.

Таким чином, м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області є населеним пунктом, на території якого з 14.04.2014 здійснювалась та здійснюється по теперішній час антитерористична операція, а відтак, позивач користується правом, встановленим статтею 6 Закону № 1669, щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За приписами ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Однак, ст. 6 Закону № 1669 не вимагається отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю.

Законом України від 17.05.2016 № 1365-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування" (набув чинності 08.06.2016) внесено зміни до ст. 6 Закону № 1669, а саме текст ст. 6 викладено в такій редакції: "Звільнити суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону".

Отже, ст. 6 Закону № 1669 (в редакції від 08.06.2016) звільнено суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими ч. 4 ст. 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області в них не зазначений.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності стосовно конкретних суб'єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно позивача встановлена судом при розгляді даної справи, тому в силу положень ст. 6 Закону № 1669 ТОВ «Латєст» протягом часу з 14.04.2014 по 07.06.2016 включно звільнено від сплати орендної плати за землю в м. Сєвєродонецьку Луганської області, внаслідок чого за вказаний період показники податкової звітності позивача з орендної плати за землю мають дорівнювати нулю.

Оскільки підприємство позивача звільнено від сплати орендної плати за землю з 14.04.2014 по 07.06.2016 включно, за період з 01.04.2014 по 13.04.2014 (13 днів) та за період з 08.06.2016 по 30.06.2016 (23 дня) позивач має сплачувати орендну плату за землю. Податкове зобов'язання з орендної плати за землю за 13 днів квітня 2014 року складає 3227,49 грн (7448,05 грн/30х13, а за 23 дні червня 2016 року - 10221,49 грн (13332,38/30х23).

Задеклароване позивачем в уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 06.01.2076 № 982291993, за 2016 рік від 06.01.2016 № податкове зобов'язання, що підлягає сплаті за квітень 2014 року, в сумі 3227,49 грн і податкове зобов'язання, що підлягає сплаті за червень 2016 року, в сумі 10221,49 грн повністю відповідають наведеному вище розрахунку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 6 Закону № 1669 не є податковою пільгою, що розповсюджується на позивача, не є правом позивача, реалізація якого залежить від дотримання певної процедури, а є спеціальною нормою закону, яка для суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції - скасовує дію підстав для сплати, отже, і для нарахування певного податку, що відповідає принципу соціальної справедливості, що закріплений в п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, та положенням п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

Задекларовані позивачем в уточнюючих деклараціях з плати за землю за 2014-2016 роки показники відповідають умовам договорів оренди землі від 20.11.2002 №431, №432, №434, №435 та від 30.05.2006 №98, які пройшли державну реєстрацію, положенням п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України та вимогам Закону № 1669, що свідчить про відсутність правових підстав для визначення контролюючим органом за наслідками камеральної перевірки податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 594977,11 грн.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Саме з посиланням на вказану норму відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні нараховано позивачу штрафні (фінансові) санкції у розмірі 118995,42 грн.

Однак, з огляду на те, що за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про безпідставність визначення контролюючим органом позивачу податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 594977,11 грн, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання також є безпідставним.

Отже, підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, що передбачені п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, за встановлених судом обставин відсутні.

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Латєст» належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8924,66 грн.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України у судовому засіданні 31 серпня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Латєст" до головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 травня 2017 № прийняте головним управління ДФС у Луганській області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Латєст" () за рахунок бюджетних асигнувань головного управління ДФС у Луганській області () витрати по сплаті судового збору у розмірі 8924 (вісім тисяч дев'ятсот двадцять чотири) гривні 66 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 05 вересня 2017 року.

Суддя К.Є. Петросян