Справа № 212/5071/17
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5071/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви позивачу

28 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької міської ради у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року за № 1668,-

В С Т А Н О В И В;

Позивач ФОП ОСОБА_2, звернулася до суду з позовною заявою до Криворізької міської ради у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування з рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року за № 1668.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли між Криворізькою міською радою у Дніпропетровській області та ФОП ОСОБА_2, тобто між юридичною особою та громадянином, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Крім того, у прохальній частині позову, позивач просить суд визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за № 1668 від 26.04.2017 року, яким відмовлено ФОП ОСОБА_2 в наданні згоди на подальше користування земельною ділянкою, наданої на підставі договору особистого сервітуту.

Отже, відносно використання земельної ділянки, виник господарсько-правовий спір щодо подовження сервітуту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76 ]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право (в тому числі і користування). У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 р. у справі № 6-2510цс15.

Враховуючи вищевикладене, дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а підсудна господарському суду.

У відповідності до положень п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна адміністративному суду.

Оскільки дана адміністративна справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, то позовна заява підлягає поверненню позивачеві для подачі до належного суду.

Керуючись ст. 108 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької міської ради у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування з моменту прийняття рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року за № 1668, разом зі всіма додатками до неї повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали , у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н. М. Ваврушак