Справа № 235/2772/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хмельова С. М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року справа №235/2772/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ханової Р.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року у справі № 235/2772/17 за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії, скасування та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії, скасування та зобовязання вчинити певні дії. В позові позивач просив:

визнати протиправним і скасувати рішення Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 24.04.2017 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах;

зобовязати відповідача зарахувати до пільгового періоду роботи у в ПАТ «Донецьккокс» слюсарем з ремонту апаратного обладнання 4 розряду з 20.05.1985 року по 17.12.1985 року та слюсарем ремонтником 5 розряду з 25.07.1998 року по 31.12.1999 року, відповідно до ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобовязати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.01.2017 року;

стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати;

у період підготовки справи до судового розгляду витребувати у відповідача матеріали пенсійної справи за його заявою № 351 від 25.01.2017 року. (арк.справи 1-4)

ОСОБА_3 Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 р. у справі № 235/2772/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Красноармійського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 24.04. 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 на пільгових умовах;

зобов'язано ОСОБА_4 об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового період роботи ОСОБА_2 в ПАТ «Донецьккокс» слюсарем з ремонту апаратного обладнання 4 розряду з 20.05.1985 року по 17.12.1985 року та слюсарем-ремонтником 5 розряду з 25.07.1988 року по 31.12.1999 року, відповідно до статті 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язано ОСОБА_4 об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_2 від 25.01.2017 року відповідно до законодавства та за результатами розгляду прийняти рішення щодо призначення пенсії з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_2 в ПАТ «Донецьккокс» слюсарем з ремонту апаратного обладнання 4 розряду з 20.05.1985 року по 17.12.1985 року та слюсарем-ремонтником 5 розряду з 25.07.1988 року по 31.12.1999 року.

стягнуто з Красноармійського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, , на користь ОСОБА_2, за рахунок бюджетних асигнувань понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. (арк.справи 58-62)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_2 згідно довідки від 7 березня 2017 року № НОМЕР_1 є внутрішньо переміщеною особою (арк.справи 8).

Відповідно до трудової книжки БТ-І № 9993573, позивача 20.05.1985 р. прийнято у цех уловлювання слюсарем по ремонту апаратурного обладнання 4 розряду Донецького коксохімічного заводу ім. С.М. Кірова, запис у книзі за № 1. 17.12.1985 року звільнено у зв'язку з закінченням виробничої практики, запис № 3. 25.07.1988 року прийнято до коксового цеху слюсарем-ремонтником 5 розряду, запис № 7. 01.06.1995 року присвоєний 6 розряд слюсара-ремонтника коксового цеху. 31.01.2008 року звільнений за згодою сторін, ст. 35 п.1 КЗпП України, запис № 10 (арк.справи 9-12).

Рішенням від 24.04.2017р. ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як на момент звернення заявник не має необхідного стажу на підземних роботах - 10 років. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 20.05.1985 року по 17.12.1985р. та з 25.07.1988року по 31.12.1999 року в ПАТ «Донецьккокс», так як вони не підтверджені. До страхового стажу зараховано: 34 роки 01 місяць 19 днів, в тому числі пільгового стажу за списком №1 - 08 років 01 місяць 00 днів (арк.справи 13-17).

Відповідно до довідки в від 24.01.2017 р. за № 13, ОСОБА_2 дійсно працював у Відкритому акціонерному товаристві «Донецьккокс» з 20.05.1985 р. (ОСОБА_5. № 106 від 16.05.1985р.) по 17.12.1985р. (ОСОБА_5. № 397 від 19.12.1985р.) повний робочий день слюсарем з ремонту апаратурного обладнання цеху уловлювання. Згідно ЄТКД-2, затвердженого Державним комітетом СРСР з праці і соціальних питань в 1969 році професія «Ремонтний слюсар» і «Слюсар з ремонту апаратурного обладнання» перейменована на «Слюсар-ремонтник», робота слюсаря-ремонтника коксохімічного виробництва дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, розділ 5, поз. А (згідно зі Списками, затвердженими ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173). З 25.07.1988р. (ОСОБА_5. №156 від 21.07.1988р.) по 31.01.2008р. (Наказ № 122-к від 31.01.2008р.) повний робочий день слюсарем - ремонтником коксового цеху. Слюсарі-ремонтники коксового цеху, як робітники ремонтних служб, зайняті повний робочий день ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. Робота слюсаря-ремонтника коксового цеха дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. розділ IV, поз. 4.1а-3 (згідно з ОСОБА_3 КМУ № 36 від 16.01.2003р.). Професія слюсаря-ремонтника коксового цеху атестована ВАТ«Донецьккокс» на підставі Наказу № 445 від 08.08.1994р., Наказу № 331 від 29.10.1999р. та Наказу № 598 від 14.10.2004р.

Відкрите акціонерне товариство «Донецьккокс» з 27.04.2011р. перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Донецьккокс» на підставі Наказу № 318 від 27.04.2011р. Публічне акціонерне товариство «Донецьккокс» з 19.05.2016р. перетворено в Приватне акціонерне товариство «Донецьккокс» на підставі Наказу № 199 від 30.05.2016р. Довідка видана на підставі архівної особової картки форми Т-2, трудової книжки та розрахункових відомостей нарахування заробітної плати (арк.справи 18).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Відповідно до п. 20 Порядку 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Такі індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2000 року були враховані відповідачем при розгляді питання щодо призначення пенсії.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обов'язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства та підтверджені довідкою. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

За нормами статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди, працював за професіями слюсарем по ремонту апаратурного обладнання 4 розряду та слюсарем-ремонтником коксового цеху - є запис в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, а також спірний період підтверджений довідкою, яка перебуває в матеріалах справи.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Частина 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як вбачається зі змісту довідок та записів в трудовій книжці - періоди роботи, номера наказів за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

При вирішенні заяви позивача про призначення пенсії відповідач повинен був керуватися принципом верховенства права (ст. 8 КАС України), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що рішення пенсійного органу від 24 квітня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», протиправним та підлягає скасуванню, та зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу спірний період роботи.

Також колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_4 об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 від 25.01.2017 року відповідно до законодавства та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням зарахованого періоду роботи.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року у справі № 235/2772/17 залишити без задоволення.

ОСОБА_3 Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року у справі № 235/2772/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: А.В.Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_5