Справа № 340/408/17
Суддя: Бучинський А. Б.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року смт Верховина Справа№ 340/408/17

Провадження № 2-а/340/32/17

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

при секретарі судових засідань Фурманюк В.М.

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Верховина адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, третя особа: Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про закриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася із адміністративним позовом до відповідача, третьої особи про визнання протиправними дій та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. про закінчення виконавчого провадження №53891793 від 29.06.2017.

Адміністративний позов мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки у держаного виконавця не було жодних правових підстав для закінчення виконавчого провадження. Зазначила, що відповідно до судового рішення боржник зобов'язаний призначити та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.12.2015 з урахуванням проведених виплат. Вказане рішення є обов'язковим до виконання у повному обсязі на всій території України, а тому саме лише призначення пенсії по втраті годувальника не може бути законною підставою для закінчення виконавчого провадження. Боржником судове рішення в частині виплати їй пенсії, не виконано у відповідності до рішення суду, а саме пенсія їй виплачується згідно з п.4 ч.11 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №2011, а не згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на забезпечення виконання боржником судового рішення, і винесена ним постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, а відтак просить адміністративний позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заявлений позов підтримав, вказав, що боржником частково виконано рішення Верховинського районного суду від 13.10.2016, оскільки пенсію ОСОБА_2 призначено не в тому розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, у відповідності до вимог п.3 ч.1, ч.2 ст.128 КАС України вважає, що справу за адміністративним позовом слід розглянути у його відсутності.

Представник третьої особи, Косівського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.06.2017 ВП №53891793 винесена у встановленому законом порядку, оскільки рішення Верховинського районного суду від 13.10.2016 боржником виконано в повному обсязі, позивачці призначено пенсію по втраті годувальника та здійснюються виплати такої пенсії починаючи з 01.12.2015. Твердження позивача про те, що рішення суду не виконано в повному обсязі, з тих підстав, що пенсія їй обраховується в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника відповідно до п.4 ч.11 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №2011, а не згідно ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є хибним, оскільки при розгляді справи, рішення якої підлягає до виконання, вирішувалося лише право ОСОБА_2 на пенсію по втраті годувальника. А тому, підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження немає.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч.3. ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2016 задоволено позов ОСОБА_2, визнано протиправними дії Косівського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області щодо припинення виплати пенсії по віку та відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, зобов'язано Косівське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.12.2015 з урахуванням проведених виплат. Судове рішення набрало законної сили 24.10.2016.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Сапіжаком І.І. від 11.05.2017 ВП №53891793 відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-а/340/34/16 виданого Верховинським районним судом 27.02.2017.

Згідно з розпорядженням Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №114562 від 29.03.2017, ОСОБА_2 призначено пенсію по втраті годувальника з 01.12.2015 в розмірі фактичних збитків згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та згідно протоколу від 29.03.2017 проведено доплату за рішенням суду в розмірі 21916 грн.

29.06.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №53891793.

Вважаючи, що відповідач передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, в той час як судове рішення виконано не в повному обсязі, оскільки нарахування пенсії здійснено не правильно, позивач оскаржила її до адміністративного суду.

Однак, як вбачається з постанови Верховинського районного суду від 13.10.2016, вирішуючи спір між сторонами, суд визнав за позивачем право на отримання позивачем з 01.12.2015 пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку із цим визнав протиправною відмову суб'єкта владних повноважень у призначенні позивачу вказаного виду пенсійного забезпечення та зобов'язав відновити порушене право.

Ще до відкриття виконавчого провадження за виданим судом виконавчим листом, а саме 29.03.2017, цим же суб'єктом владних повноважень відновлено порушене право позивача та призначено їй пенсію по втраті годувальника починаючи з 01.12.2015.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З врахуванням наведеного, оскільки після відкриття виконавчого провадження на виконання постанови суду, державним виконавцем було встановлено факт фактичного виконання постанови суду і таке виконання відбулося в повному обсязі, тому суд приходить до переконання про законність оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Одночасно судом не приймаються до уваги доводи позивача про незаконність постанови через те, що державний виконавець не встановив, що їй було нараховано пенсію в неправильному розмірі, оскільки на момент вирішення спору суд лише визнав за позивачем право на отримання відповідного пенсійного забезпечення, однак розміру пенсійного забезпечення не визначав. А тому підстав для визначення розміру пенсійного забезпечення нарахованого позивачу на підставі постанови суду від 13.10.2016 у державного виконавця не було, у зв'язку із чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити за його безпідставністю.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що наведені позивачем обставини щодо неправильного нарахування розміру пенсії можуть бути предметом нового спору з суб'єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 161-163, 181 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, третя особа: Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака Івана Івановича про закінчення виконавчого провадження №53891793 від 29.06.2017, відмовити за безпідставністю його вимог.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені статтею 186 КАС України протягом десяти днів з дня її проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя: А.Б. Бучинський