Справа № 804/1432/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 р. Справа № 804/1432/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріМанько К.А.
позивача відповідача Єпіфанової Ю.О. Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" до Офісу великих платників податків ДФС про скасування наказу
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" звернулося до суду із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 17 лютого 2017 року №304 про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що прийнятий податковою інспекцією наказ №304 від 17.02.2017р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» є таким, що не відповідає нормам діючого законодавства, прийнятий без належних підстав, а отже підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки у податкового органу не було належних причин на винесення такого наказу для проведення перевірки.
Позивачем не було отримано обов'язкових письмових запитів від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому були б зазначені можливі порушення ТОВ «Оптімус Плюс» податкового законодавства при поданні податкових декларацій з податку на додану вартість за червень, липень, жовтень, листопад 2015 року, січень 2016 року, тому і не мало можливості надавати або не надавати відповідні пояснення та їх документальні підтвердження. Крім того, в наказі не зазначено фактичну причину призначення перевірки та відсутнє посилання на те, що на адресу ТОВ «Оптімус Плюс» були направлені письмові запити податкового органу та на які, ТОВ «Оптімус Плюс» не надало та/або відмовилось надати пояснення та документальне підтвердження.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС " відповідачем були направлені запити про надання інформації та документальних підтверджень з контрагентами ТОВ «ОЙЛ КОМПАНІ» ПП «Агрогермес-Шем», ТОВ «Авінт» :
Спір щодо надіслання та отримання позивачем вищевказаних запитів контролюючого органу між сторонами відсутній.
Згідно вказаних запитів, копії яких наявні в матеріалах справи, податковий орган просив надати інформацію та її документальне підтвердження, копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювались для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях результатів операцій по господарським відносинам із вказаними контрагентами.
Також, в запитах податковий орган виклав факти за яких виникла необхідність витребування документів, оскільки останні вказують на недостовірність формування в податкових деклараціях з ПДВ даних про податковий кредит, а саме: завищення суми відображеної у рядку 10 декларації (придбання (виготовлення, будівництво, спорудження , створення ) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України).
Відповідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.78.4 ст.78 та обставин визначених п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та з метою забезпечення ефективного та якісного проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» 17.02.2017 року начальником Офісу великих платників податків ДФС прийнято спірний наказ №304 від 17.02.2017р., яким НАКАЗАНО: провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Оптімус плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносинах з постачальниками ТОВ «ОЙЛ КОМПАНІ» за червень, липень, листопад 2015 року - січень 2016 року: ПП «Агрогермес-Шем» за жовтень 2015 року: ТОВ «Анвіт» за червень, липень 2015 року та подальшої реалізації продукції придбаної у вище перелічених постачальників, тривалістю 15 робочих днів, з 24 лютого 2017 року.
Позивач вважає наказ від 17.02.2017 року № 304 протиправним в зв'язку з чим звернувся до суду про його скасування, надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.
Відповідно до п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (надалі - ПК України), платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Згідно 20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
П.73.3 ст.73 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
В силу п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин у т.ч.: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Відповідно до пункту 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.
У запиті зазначаються посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Згідно п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою КМУ №1245 від 27.12.2010р., суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України.
У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
У вказаних обов'язкових запитах, податковий орган просив позивача надати інформацію та її документальне підтвердження, копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювались для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях результатів операцій по господарським відносинам із вказаними контрагентами.
Матеріалами справи підтверджується, що у запитах податкового органу визначені фактичні та правові підстави надіслання запиту, опис інформації, види та типи конкретних документів, які витребовувались, період, за який слід надати документи, а також попереджено про строки подання вказаних документів та про наслідки їх неподання, що у сукупності свідчить про формування та надіслання запиту відповідно до приписів податкового законодавства.
При цьому, положення Податкового кодексу України, зокрема п.п. 14.1.171 п. 14.1 ст.14, визначаючи поняття податкової інформації посилаються на визначення дане Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 р. № 2657-XII. У відповідності до ст. 16 вказаного Закону податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Слід вказати, що вимоги Податкового кодексу України стосовно відповідей на запити податкових органів стосуються не лише формальної наявності таких відповідей, а й їх змісту, зокрема вимагається надання повної інформації, що запитується, із документальним підтвердженням. Надання платником податку формальної відповіді або неповної не є підставою, що позбавляє податковий орган права на призначення перевірки, оскільки вирішальним фактором у такому випадку є саме зміст відповіді та її інформативність.
Таким чином, у зв'язку із не наданням позивачем інформації та документів на обов'язковий письмовий запит відповідач набув права на проведення перевірки відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу.
Отже, відповідачем у відповідності до вищевказаних положень реалізовано свої повноваження та прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, яке оформлено наказом № 304 від 17.02.2017 року. Порушень вимог податкового законодавства при винесенні оскаржуваного наказу судом в ході розгляду справи не встановлено.
Твердження позивача стосовного того, що в оскаржуваному Наказі № 304 відсутнє посилання на те, що на адресу ТОВ "Оптімус Плюс" були направлені письмові запити податкового органу та відсутнє посилання на те, що ТОВ "Оптімус Плюс" не надало та/або відмовилось надати пояснення та документальне підтвердження на ці запити, суд не приймає до уваги, оскільки податковим законодавством не передбачене таке посилання у вказаному Наказі.
В той же час, відповідачем надані докази, а саме: акт Кіровоградської ОДПІ від 21.12.2015 року №25/11-23-22-01/38211997 щодо обґрунтованості підстав, які передували направленню на адресу позивача письмових запитів про надання інформації та її документального підтвердження та правомірності прийняття в подальшому оспорюваного наказу щодо проведення позапланової перевірки позивача.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Оптімус Плюс" про визнання протиправним та скасування наказу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Таким чином, при винесенні оскаржуваного наказу №304 від 17.02.2017 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Оптімус Плюс" відповідачем було дотримано вимоги податкового законодавства, вказаний наказ винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 травня 2017 року

Суддя О.В. Єфанова