Справа № 640/10851/17
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського об*єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов*язання провести перерахунок

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача, Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить: визнати протиправним рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови їй у перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. та з 01.05.2016 р. у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести їй перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80% заробітної плати державного службовця на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної Державної адміністрації про заробітну плату від 04.01.2017 р. №Р-4319/01-44/35 та довідки Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної Державної адміністрації про заробітну плату від 13.07.2017 р. №Р-2926/01-44/35 у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», починаючи з 01.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з січня 2010 року вона одержує пенсію державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу», яка була призначена в розмірі 80 % заробітної плати відповідно до протоколу від 25.03.2010 року за №82 та на даний час розмір пенсії складає 1754,75 грн. 30.01.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року та 01.05.2016 року як пенсіонеру, що на момент проведення перерахунку не працює на посаді, з якої було призначено пенсію, додавши довідки Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної Державної адміністрації про одержувану заробітну плату на момент перерахунку від 04.01.2017 року №Р-4319/01-44/35. Проте, 14.02.2017 року вона отримала витяг рішення управління №24 від 14.02.2017 року про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення, перерахунку та виплати пенсій, згідно якого позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки, згідно ст. 37-1 Закону України «Про держану службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцями визначаються Кабінетом Міністрів України, а відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» перерахунок пенсій державним службовцям не передбачений. Позивачка вважає рішення відповідача протиправним, а тому, була змушена звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки, на сьогоднішній день посилання на те, що підставою перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям є підвищення заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року є недоцільним, так як 01.05.2016 року набув чинності ОСОБА_2 України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також, представник відповідача зазначив, що законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки ОСОБА_2 України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (в тому числі ст. 37-1 зазначеного Закону) втратив чинність з моменту набуття чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, а саме з 01.05.2016 року, а тому на сьогоднішній день не має правових підстав для перерахунку ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком як державному службовцю.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що з 12 січня 2010 року позивач ОСОБА_1 призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 80 % заробітної плати.

30.01.2017 року позивачка звернулася із заявою про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року та 01.05.2016 року як пенсіонеру, що на момент проведення перерахунку не працює.

Рішенням відповідача від 14.02.2017 року № 24 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки ОСОБА_2 України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (в тому числі ст. 37-1 зазначеного Закону) втратив чинність з моменту набуття чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, а саме з 01.05.2016 року, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Оскільки в період з 01.05.2016 року будь-які нормативні акти, в яких викладені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій, а також умови затвердження форми довідки про заробітну плату для перерахунків пенсій державним службовцям Кабінетом міністрів не приймалися, з 01.05.2016 року скасовані законодавчі норми щодо перерахунку пенсій державним службовцям.

Не погодившись із таким рішенням відповідача позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну сину. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37-1 Закону «Про державну службу» (далі ОСОБА_2 № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачці) передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачці, було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

З викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачці, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

ОСОБА_2 № 76-VIII є чинним і підлягає до виконання, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова КМУ № 865 визнана такою, що втратила чинність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

З 01 травня 2016 року набув чинності новий ОСОБА_2 України «Про державну службу» № 889-VIII, згідно ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону 889-VIII ОСОБА_2 України «Про державну службу» 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 цього розділу, був визнаний таким, що втратив чинність.

У свою чергу, ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Таким чином, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Оскільки, чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідача на момент звернення позивачки із заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідки про заробітну плату, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі поданої нею довідки.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

В даному випадку Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано право на перерахунок вже призначених пенсій державних службовців.

При цьому, суд керується положеннями вказаного Закону, оскільки такий прийнятий законодавчим органом (парламентом) і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви №29458/04 та №29465/04), вказав: «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (п.23 рішення).

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п. 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що ОСОБА_2 №76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Керуючись ст. 4, 6, 17, 18, 19, 94, 128, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського об*єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов*язання провести перерахунок - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя