Справа № 804/8623/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 р. Справа № 804/8623/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.12.2015 року з урахування підвищення заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;
- зобов'язати ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату станом на 01.12.2015 року з урахування підвищення заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та з урахуванням виплат отримуваних ОСОБА_2 під час перебування на державній службі (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за формою довідки затвердженою постановою правління пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач вийшла на пенсію державного службовця 12.05.2005 року з посади головного казначея ГУ Державного Казначейства України у Дніпропетровській області та утримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів" позивачка звернулась до відповідача з заявою від 10.08.2016 року з проханням видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1, проте листом від 16.09.2016 року у вказаному було відмовлено з посиланням на відсутність підстав у зв'язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 внесені зміни, відповідно до яких пункт 4 у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 виключено. Позивач не погоджується з наданою їй відмовою та зазначає, що на час виходу на пенсію національне законодавства передбачало їй право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачці була призначена пенсія.
Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, письмових заперечень проти адміністративного позову не подав.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_2 12.07.2005 року звільнена з посади головного казначея ГУ Державного Казначейства України у Дніпропетровській області та перебуває на пенсії.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 вийшла на пенсію державного службовця та отримує пенсію згідно з Законом України "Про державну службу".
10.08.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до начальника ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з проханням видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».
16.09.2016 року відповідач листом за № 11-08/405-7868 повідомив позивача, що відсутні правові підстави для надання довідки для перерахунку пенсії, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 (яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та застосовується з 01 грудня 2015 року) внесені зміни, відповідно до яких пункти 4 та 5 у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» виключено.
21.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до начальника ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з проханням видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». В поданій заяві позивачем також зазначено, що відповідно до ст. 49 КзПП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
27.09.2016 року відповідач листом за № 12-08/1858-8129 повідомив позивача, що відсутні правові підстави для надання довідки для перерахунку пенсії, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 (яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та застосовується з 01 грудня 2015 року) внесені зміни, відповідно до яких пункти 4 та 5 у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» виключено.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що звернення позивача, як і самі позовні вимоги в даній справі не зводяться щодо вирішення відповідачем, в трудових відносинах (публічна служба) з яким перебувала позивач, питання про проведення самого перерахунку пенсії та її розміру, а спір йдеться щодо реалізації суб'єктом владних повноважень функцій щодо видачі спірної довідки.
Так, у відповідності до частини 2 статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) (у редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.
Так, Закон України № 3723-XII, згідно із Законом України від 16.01.2003 року №432-IV було доповнено статтею 37-1, якою було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
У свою чергу, частиною 2 статті 37-1 Закону № 3723-XII встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що призначення державним службовцям пенсій та їх перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Судом не приймається до уваги посилання відповідача у своїх відповідях на тому, що оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було виключено пункт 4 та внесено зміни до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», то з 01.12.2015 року відсутні підстави та механізм проведення перерахунку пенсій непрацюючим пенсіонерам, призначених у відповідності до Закону № 3723-XII, з огляду на наступне.
Тобто, питання щодо призначення (перерахунку) пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.
У свою чергу, відповідач не наділений правом визначати наявність чи відсутність у особи права на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії, визначати розмір такого перерахунку, або складових частин заробітної плати, що враховуються при такому перерахунку.
Зазначаючи про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсій, призначених у відповідності до Закону № 3723-XII, відповідач протиправно перебрав на себе повноваження органів Пенсійного фонду України.
При цьому, суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою було виключено пункт 4 та внесено зміни до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» є підзаконним нормативно-правовим актом.
У свою чергу, порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців були визначені Законом № 3723-XII (у редакції станом на 01.12.2015 р.).
Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
В свою чергу, під юридичною силою нормативно-правового акта розуміється його місце в ієрархічній структурі нормативно-правових актів, його значення, його верховенство або підпорядкованість залежить від положення і ролі органу, який прийняв акт, від його конституційних повноважень і компетенції, якою цей орган наділений.
Законодавець у частині другій статті 8 Конституції України вказав, що Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Тобто в самій Конституції України законодавець назвав цю властивість нормативно-правового акта юридичною силою. Саме в цій нормі закріплено інститут юридичної сили нормативно-правового акта.
Однак законодавець не лише виділив та вказав у Конституції України на те, що закони також приймаються на основі Конституції України, а визначив й інші нормативно-правові акти.
Відтак, ієрархія нормативно-правових актів у правовій системі України залежно від їх юридичної сили є такою:
1) Закон нашої держави (Конституція України);
2) міжнародні договори;
4) укази Президента України;
5) постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України;
6) нормативно-правові акти Автономної Республіки Крим, рад областей, міст Києва та Севастополя;
7) інші нормативно-правові акти України.
При цьому, відповідач протиправно керувався нормативно-правовим актом, який посідає нижче місце порівняно із законами у правовій системі України залежно від їх юридичної сили.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».
Таким чином, станом на час звернення позивача із заявою від 10.08.2016 року про видачу довідки про заробітку плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, зазначена форма довідки ще не була виключена. Посилання відповідача на те, що позивач не має права на перерахунок призначеної їй пенсії у зв'язку зі зміною законодавства є необгрунтованими, оскільки у даній справі не є спірним питання про перерахунок пенсії, а спірним є питання про невидачу довідки позивачу встановленої форми.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01.12.2015 року з урахування підвищення заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».
Зобов'язати ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату станом на 01.12.2015 року з урахування підвищення заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та з урахуванням виплат отримуваних ОСОБА_2 під час перебування на державній службі (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за формою довідки затвердженою постановою правління пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1.
Присудити із ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова