Справа № 577/3039/17
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/3039/17
Провадження № 2-а/577/107/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в призначенні їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 02.06.2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30.03.1988 року по 26.05.2006 року вона перебувала з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2017 року встановлено факт, що вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 з 26.05.2006 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а також встановлено факт, що вона перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Листом від 16.06.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило їй у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, посилаючись на ст. 21 Сімейного кодексу України, яка закріпила, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, а проживання однією сім'єю жінки та чоловіка не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Вважає відмову неправомірною, оскільки ст. 91 Сімейного кодексу України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою - якщо жінка та чоловік які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто стане непрацездатний під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до ст. 76 цього кодексу. Вищевикладене і змусило її звернутись з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1, кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог заперечує та при ухваленні рішення просить врахувати письмові заперечення ( а.с. 21-22).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області ( а.с. 3).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2017 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 з 26.05.2006 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а також встановлено факт, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до п. б цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або є інвалідами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 02.06.2017 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 6264/03.2-03 від 16.06.2017 року ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя, та ст. 21 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану ( а.с. 6).

Відповідно до ст. 91 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено членів сім'ї, які вважаються утриманцям, а саме: члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

З рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2017 року вбачається, що суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю з 26.05.2006 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_2 фактично існувала за рахунок чоловіка ОСОБА_4, який був для неї постійним й основним джерелом до існування.

Отже позивач є членом сім'ї померлого ОСОБА_4, яка перебувала на його утриманні та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ст. 26 Закону України України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, та має страховий стаж понад 15 років, отже вона набула права на отримання пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідачем доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не надано. Самі по собі пояснення про те, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є формальними і спростовуються поясненнями позивача та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_5 слід визнати неправомірними та зобов'язати призначити пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 02.06.2017 року.

Відповідно до п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняється Пенсійний фонд України та його територіальні органи. Таким чином, судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 3, 10, 69-71, 158-161, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити Симончук Надії Василівні пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 02 червня 2017 року.

Судовий збір компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Конотопського міськрайонного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т. А. Буток