Справа № 127/15668/17
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/700/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця про зобов'язання до вчинення дій.

Позивачем мотивуються заявлені вимоги тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та з 01.07.2013 року отримує пенсію.

Позивачем було подано до УПФУ у м. Вінниці заяву із довідкою про складові заробітної плати за формою, згідно з якої до складу заробітної плати не були включені інші виплати, а саме: індексація заробітної плати в сумі 4 537, 38 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 3 680, 00 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 5 629, 00 грн., що призвело до зниження її пенсії. Проте, відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії.

На підставі викладеного позивач просить зобов'язати УПФУ в м. Вінниці здійснити з 16.05.2017 року перерахунок та виплату пенсії з врахуванням всіх складових заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати, зазначених у довідці № 83 від 12.05.2017 року з ОДПІ у Вінницькій області.

18.08.2017 року відповідач надіслав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що відповідно до п. 5 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 - УІІІ передбачено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється ні призначення, ані перерахунки пенсій відповідно до спеціального законодавства. А тому на думку відповідача, позивачем у своєму позові не доведено його права на здійснення перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу» на даний час.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно з'ясувавши фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення відповідача, об'єктивно дослідивши і оцінивши надані, відповідно сторонами докази в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом відносно заявлених позовних вимог встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 01.07.2013 року було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

16.05.2017 року позивачем було подано до УПФУ у м. Вінниці заяву із довідкою про складові заробітної плати за формою, згідно з якої до складу заробітної плати не були включені інші виплати, а саме: індексація заробітної плати в сумі 4 537, 38 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 3 680, 00 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 5 629, 00 грн., що призвело до зниження її пенсії. Проте, рішенням № 196409 від 18.10.2016 року відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії (повідомлення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії від 22.05.2017 року).

Разом з тим, як вбачається з довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1, позивачу за період з липня 2011 року по червень 2013 року було нараховано та виплачено інші виплати в загальній сумі 13 847, 38 грн., з яких: індексація заробітної плати в сумі 4 537, 38 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 3 680, 00 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 5 629, 00 грн. На всі виплати, включені до довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13 січня 2004 року №5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Згідно із приписами ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14 травня 2013 року в справі № 21-125а13 та 28 травня 2013 року у справі №21-97а13, які з врахуванням вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо не врахування при призначенні позивачці пенсії державного службовця розміру інших виплат, а тому позов в частині визнання неправомірними дій відповідача підлягає задоволенню.

Визначаючись з періодом, з якого підлягає захисту порушене право позивача, суд зазначає наступне.

Позивачу пенсію призначено з 01.07.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 16.05.2017 року, і оскільки відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією, то її порушене право підлягає захисту з моменту такого звернення. А тому пенсію слід перерахувати з 16.05.2017 року.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем вірно вказано період з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанову слід допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу), ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 41, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", ст.ст.2, 5-11, 69-72, 158-163, 254, 256 КАС України,суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця про зобов'язання до вчинення дій - задовольнити.

Зобов'язати УПФУ в м. Вінниці здійснити з 16.05.2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням всіх складових заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 5 629, 00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 3 680, 00 грн., індексації заробітної плати в сумі 4 537, 38 грн., зазначених у довідці № 83 від 12.05.2017 року з ОДПІ у Вінницькій області.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанову допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів після її проголошення через Вінницький міський суд. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Жмудь