Справа № 804/4382/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 р. Справа № 804/4382/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відпоідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 30.05.2017 року №000053/04-36-40-01/НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено:
- у разі виявлення контролюючим органом порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобовязань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, контролюючий орган зобовязаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій;
- оскаржуване рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія АА №806178 від 28.02.2017 року, який складений відносно ОСОБА_4 Так, 22.03.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради винесено постанову №146, якою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, проте дана постанова скасована у судовому порядку;
- оскаржуване рішення прийняте без додержання вимог пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 (далі Постанова №790);
- позивач не міг реалізовувати слабоалкогольні напої 28.02.2017 року, оскільки на той момент не мав відповідної ліцензії та не здійснював відповідну торгівлю.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.2005 року №481/95 (далі Закон №481), працівником позивача в кафе «Горець» було здійснено реалізацію пива неповнолітній особі, за відсутності у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач, як субєкт господарювання, зареєстрований 19.08.2013 року та здійснює господарську діяльність у пабі «Горець», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 6 (а.с.14-17,56-59).
В трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 з 15.02.2017 року по 13.03.2017 року перебувала офіціантка ОСОБА_5 (а.с.54).
Згідно копії Витягу з рішення про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, 28.02.2017 року прийнято рішення №40 про видачу ФОП ОСОБА_3 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями із зазначенням строку дії ліцензії з 07.03.2017 року по 07.03.2018 року (а.с.18).
З матеріалів справи вбачається, що працівниками Індустріального ВП ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області в ході проведення профілактичних заходів був виявлений факт продажу неповнолітній ОСОБА_6Є, ІНФОРМАЦІЯ_1, алкогольного напою, а саме пива «Боте» в пабі „Горець за адресою вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Дніпро.
Даний факт було підтверджено наступними поясненнями:
- громадянка ОСОБА_5 надала пояснення та зазначила, що працює офіціанткою в пабі «Горець» за адресою вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Дніпро. Так, 28.02.2017 року близько 14:48 годині до закладу зайшли дві дівчини та зробили замовлення - два бокала пива «Боте» обємом 0,3 л., та лаваш сулугуні. В поясненнях ОСОБА_5 вказала, що віком дівчини, що зробила замовлення не цікавилась та виконала замовлення. Через деякий час до пабу зайшли працівники поліції та в процесі зясування обставин, ОСОБА_5 дізналась, що дівчині, якій вона продала пиво немає 18 років. ОСОБА_5 не вимагала документів, що підтверджуються вік особи. Від підпису наданих пояснень ОСОБА_5 відмовилась (а.с.45);
- громадянка ОСОБА_6 надала пояснення, в яких вказала, що 28.02.2017 року близько 14:45 знаходилась біля паба «Горець», за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького,6 зі своєю подругою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до пабу «Горець» та ОСОБА_6 зробила замовлення у вигляді двох бокалів пива «Боте» обємом 0,3 л., вартістю 33, 40 грн., та тонкого лаваша. Офіціантка принесла замовлення, віком особи, що зробила замовлення не цікавилась, документи, що підтверджуються вік не спитала. Офіціантка видала чек за замовлення на суму 82 грн. 32 коп.(а.с.46);
- громадянка ОСОБА_7, зазначила, що 28.02.2017 року близько 15:45 зустрілась з подругою ОСОБА_6 біля пабу «Горець», куди вони зайшли. ОСОБА_7 вийшла до дамської кімнати, після повернення до ОСОБА_8, вона дізналась, що ОСОБА_6, зробила замовлення, а саме, два бокала пива «Боте» обємом 0,3 л., та лаваша сулугуні. Офіціант виконала замовлення та надала чек. Віком подруги (зі слів подруги) не цікавилась (а.с.47).
28.02.2017 року інспектором СПП Індустріального ВП ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 складно рапорт про виявлення факту продажу неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, алкогольного напою пиво «Боте» в пабі «Горець» за адресою вул. Богдана Хмельницького,6 м. Дніпро (а.с.44).
На підтвердження факту продажу пива «Боте» обємом 0,3 л. неповнолітній особі працівниками поліції долучено до складених матеріалів рахунок № 2014, роздрукований 28.02.2017 року о 15.10 в ресторані „Горець за адресою вул. Богдана Хмельницького,6 м. Дніпро (а.с.49,50) та копії сторінок паспорта ОСОБА_6 (а.с.48).
Також, інспектором СПП Індустріального ВП ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9Ю складено протокол про адміністративне правопорушення №АА806178 від 28.02.2017 року відносно ОСОБА_5, згідно якого остання 28.02.2017 року близько 15:00 год., перебуваючи на робочому місці в пабі «Горець» за адресою вул. Богдана Хмельницького, 6, м. Дніпро, здійснила продаж неповнолітній особі ОСОБА_6Є, ІНФОРМАЦІЯ_1, алкогольний напій, а саме пива «Боте» обємом 0,33 л., чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.43).
22.03.2017 року адміністративна комісія виконавчого комітету Дніпровської міської ради, розглянувши матеріали адміністративного правопорушення, постановила притягнути ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.42).
З постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2017 року у справі №201/5696/17 вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_5, до виконавчого комітету Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено; постанову №146 від 22.03.2017 року про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення скасовано. В обґрунтування судового рішення зазначено на відсутність в матеріалах адміністративної справи доказів перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах з паб „Горець, відсутність доказів того, що паб „Горець є субєктом господарювання; відсутність доказів на підтвердження факту продажу неповнолітній ОСОБА_6 алкогольного виробу (а.с.32-33).
Законодавство України, що регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв, а також здійснення контролю за його правомірністю складається з Закону №481, Податкового кодексу України (далі ПК України) та прийнятих на їх виконання підзаконних нормативно-правових актів, зокрема, Порядку №790.
Відповідно до підпункту 14.1.5 пункту 14.1 статті 14 ПК України та абзацу 7 частини 1 статті 1 Закону №481, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.
Абзацом 8 частини 1 статті 1 Закону №481 визначено, що пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.
Відповідно до частини 12 статті 15 Закону №481, роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися субєктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками за наявності у них ліцензії.
Згідно положень статті 15-3 Закону №481, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.
З огляду на зазначені правові норми, для зясування наявності правопорушення в сфері обігу алкогольних напоїв, необхідно встановити наступні факти: факт відсутності у субєкта господарювання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, факт продажу або наявності у продажу субєкта господарювання алкогольної продукції; факт продажу алкогольної продукції неповнолітній особі.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 працювала офіціантом у пабі «Горець» з 15.02.2017 року по 13.03.2017 року, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 (а.с.54). Позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями із строком дії з 07.03.2017 року по 07.03.2018 року (а.с.18).
28.02.2017 року працівником позивача, а саме, офіціантом пабу «Горець» ОСОБА_5, було здійснено продаж алкогольного напою - двох бокалів пива «Боте» обємом 0,3 л. неповнолітній особі - ОСОБА_10, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_5 (а.с.45), поясненнями ОСОБА_10 (а.с.46), поясненнями ОСОБА_7 (а.с.47), рахунком пабу «Горець» №2014 від 28.02.2017 року (а.с.50), протоколом про адміністративне правопорушення №АА806178 від 28.02.2017 року (а.с.43), рапортом інспектора СПП Індустріального ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 (а.с.44), копією сторінок паспорту ОСОБА_10 (а.с.48).
Таким чином, в судовому засіданні доведено вчинення працівником ФОП ОСОБА_3 протиправного діяння продажу пива неповнолітній особі за відсутності відповідної ліцензії, за що статтею 17 Закону №481 передбачена відповідальність у вигляді штрафу.
Крім того, суд зазначає, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2017 року не спростовано саме факту продажу ОСОБА_5, пива неповнолітній особі. Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_5 та скасовуючи постанову №146 від 22.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення, суд вказав на відсутність саме в матеріалах адміністративної справи №201/5696/17 належних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення (а.с.32-33).
Щодо тверджень представника позивача про відсутність операції купівлі-продажу пива, оскільки не було роздруковано 28.02.2017 року відповідного фіскального чеку реєстратора розрахункових операцій, суд зазначає наступне.
На підставі статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» N 265/95-ВР від 06.07.1995 року, субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;
Згідно зі статтею 17 Закону N 265/95 за порушення його вимог до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.
З аналізу зазначених норм вбачається, що видача розрахункового документу є обовязком субєкта господарювання.
Матеріалами справи підтверджено факт продажу пива в пабі «Горець» та нездійснення працівником позивача ОСОБА_5 друкування розрахункового документу на суму покупки згідно оформленого замовлення за рахунком № 2014.
Таким чином, в діях працівника позивача вбачається наявність додаткового порушення, за вчинення якого до позивача може бути застосована фінансова санкція у вигляді штрафу.
Аналізуючи доводи представника позивача про порушення в частині підстав прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій та його форми, суд виходить з такого.
Пунктом 5 Порядку №790 визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
- акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Досліджені докази засвідчили, що відповідачем матеріали про наявність порушення в сфері роздрібної реалізації алкогольних напоїв в пабі «Горець» отримані у встановленому порядку від компетентного правоохоронного органу ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, що є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.
Приписи статті 17 Закону №481 не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Такі норми містить Порядок №790. Так, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Порядок №790 станом на час винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій є чинним.
Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX ПК України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.
Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
З огляду на викладені законодавчі приписи контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.
Водночас, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.
У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, суд розцінює як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.
Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Зазначена правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України „Щодо питань, пов'язаних з оскарженням рішень про застосування штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також питань, пов'язаних зі стягненням відповідних сум № 375/11/14-14 від 28.03.2014 року.
Таким чином, в судовому засідання підтверджена правомірність застосування до позивача фінансової санкції, а оформлення такого рішення з певним дефектом форми не може бути підставою для його скасування.
Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій відносно ФОП ОСОБА_3, діяло в межах свої повноважень та в рамках чинного законодавства.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 серпня 2017 року.

Суддя ОСОБА_11