Справа № 264/7301/16-а
Суддя: Харитонова Г. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7301/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Харитонової Г. Л. , при секретарі розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення, визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він перебуває на обліку в Лівобережньому УПФУ м. Маріуполя та отримує пенсію. Позивач звернувся до УПФУ з заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії та перевірку її нарахування. З отриманої відповіді від 15.12.2016 року позивач довідався про порушення відповідачем порядку проведення індексації пенсії. Неправомірна бездіяльність відповідача полягає в тому, що відповідач порушив порядок обчислення індексу споживчих цін, який використовується для проведення індексації грошових доходів населення, та розраховується методом наростаючого підсумку, що призвело до того, що позивач недоотримає значну частину пенсії у вигляді несплаченої індексації. Неправомірна бездіяльність полягає в тому, що відповідач з 01.01.2015 року припинив обчислення величини приросту індексу споживчих цін наростаючим підсумком для визначення суми індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року з 01.01.2015 року по теперішній час, не здійснював нарахування та виплату суми індексації пенсії виходячи з величини приросту індексу споживчих цін наростаючим підсумком для визначення суми індексації з базового місяця грудень 2013 року з 01.01.2015 року по теперішній час. Своїми діями відповідач значно занизив суму індексації, яка розраховується у відсотковому відношенні від встановленої мінімальної пенсії за віком. У зв'язку з тим, що фіксована індексація є невід'ємною частиною пенсії позивача, то її заниження Управлінням ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя веде до заниження пенсії позивача взагалі, що є порушенням його прав та є неприпустимим. На підставі викладеного позивач просив поновити йому строк звернення до суду з даним адміністративним позовом у зв'язку з тим, що він вперше дізнався про порушення своїх прав 15.12.2016 року отримавши відповідь від відповідача; визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону України « «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням фіксованої суми індексації та визнати з 01.12.2016 року протиправними дії відповідача щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та бездіяльність щодо необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року; зобов'язати відповідача відповідно до вимог Закону України « «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» нарахувати та виплатити суми індексації пенсії наростаючим підсумком виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року; провести перерахунок фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року та нарахувати та виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком після визначення базового місяця грудень 2016 року з урахуванням перерахованої фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, та зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням 6 місячного строку з дня звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові в їх задоволенні з підстав, викладених у поданих запереченнях на позовні вимоги, а також просила застосувати вимоги ст. 99 КАС України, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Частинами 1, 2 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,- продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи те, що пенсія, яку отримував позивач, є періодичним платежем, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 28.06.2016 року, так як позивач звернувся з цим позовом 29.12.2016 року, в зв'язку з чим суд розглядає позов в межах строку, передбаченого ст. 99 КАС України, а саме з 29.06.2016 р.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережньому УПФУ м. Маріуполя (стара назва УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не працює з 17.06.2006 року, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про отримання даних щодо проведення індексації його пенсії.

Відповідач листом від 15.12.2016 року № 17497/02 повідомив позивача, що розмір його пенсії розрахований згідно з діючим законодавством на підставі документів пенсійної справи та пенсія проіндексована відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для подальшої індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів на населення» обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому пункту 1-1 Порядку (101 відсотка). Пенсії непрацюючих пенсіонерів індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, значно зменшено пенсію позивача, що суперечить чинному законодавству.

Суд не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з урахуванням наступного.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) дій пенсійного органу щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та протиправність (правомірність) бездіяльності щодо необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком і, як наслідок, зобов'язання провести нарахування та виплату сум індексації в належному розмірі.

Оцінюючи спірні відносини, суд виходить з того, що відповідно до статті 2 Закону України від 03липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції закону з 01 січня 2016 року 103 відсотка). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, редакція діє з 01 січня 2015 року), проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Частина 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ кореспондується з останнім абзацом пункту 6 Порядку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що пенсія, яку отримує позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Проте, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що реалізація права на проведення індексації доходів населення поставлена в залежність від фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII(далі Закон № 80-VIII) передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

До прийняття постанови Кабінету Міністрів України про особливий порядок індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) в 2015 році застосовуються коефіцієнти, які були встановлені для індексації у грудні 2014 року.

Отже з 01.01.2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватись управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Таким чином, діючими нормами п.9 Перехідних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року №67 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік» унеможливлюється індексація грошових доходів населення, зокрема, пенсій у 2015 році.

Рішенням від 26.12.2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституцією України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190 затверджений бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік, яким не передбачено видатки на проведення індексації грошових доходів населення, що унеможливило проведення управлінням Пенсійного фонду індексації пенсії позивача з 01 грудня 2016 року та виключає протиправну бездіяльність пенсійного органу.

Отже, проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні індексації пенсії позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення, визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: Г. Л. Харитонова