Справа № 804/4512/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 р. Справа № 804/4512/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Чохелі Т.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2016 року № 1097-13.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2016 році не можуть бути застосовані нові правила та ставки, встановлені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII, оскільки вони були прийняті лише за тиждень до нового бюджетного періоду. Відповідачем пропущено термін для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, оскільки воно сформовано 19.07.2016 року, тобто після 1 липня базового періоду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав суду пояснення, що відповідно до п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що за позивачем зареєстровано легковий транспортний засіб - Volvo, моделі XC90, 2015 року випуску, об'ємом циліндра двигуна 1969 куб.см, дизель, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.
19.07.2016 року ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове-повідомлення рішення №1097-13, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік.
Вирішуючи по суті спір щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, зокрема з огляду на доводи позивача про відсутність об'єкту оподаткування транспортним податком, суд виходить із наступного.
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України, та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України в редакції, яка діє з 1 січня 2015 року, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.
За приписами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
При цьому, обов'язок зі сплати транспортного податку покладено на його платників, починаючи з моменту набрання чинності Законом України №71-VIII, тобто з 1 січня 2015 року.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VІІІ (далі - Закон №909-VІІІ) внесено зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, зокрема, визначено у 2016 році об'єктом оподаткування легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
В абзаці 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України зазначено, що така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.
На підставі підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Водночас, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VIII визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Крім того, відповідно до пункту 7 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VIII рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.
Разом з тим, підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 року №7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» установлено на території міста, зокрема, транспортний податок, визначивши об'єкт оподаткування, платників податку, податковий період та інші обов'язкові елементи транспортного податку згідно зі статтями 46-49, 267 Податкового кодексу України.

Рішення від 13.07.2016 року №7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» умови визначення об'єкту оподаткування та порядку сплати транспортного податку приведено у відповідність з нормами Закону №909.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 грн.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 1033500 грн.

Відповідачем при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було зроблено розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016 року.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, відповідач керувався додатком до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.02.2016 року №3252-08/4797-03, з якого вбачається, що об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році є автомобіль Volvo, моделі XC90 з об'ємом двигуна 2,0, дизель, АТ, з року випуску якого не минуло 1 року.

Належний позивачу автомобіль має зазначені характеристики, крім вимог щодо року випуску. Так, станом на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у 2016 році, вважається, що автомобіль позивача, має річний строк експлуатації.

Судом перевірено вартість автомобіля та здійснено розрахунок на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, і встановлено, що вартість автомобіля Volvo, моделі XC90, 2015 року випуску, об'ємом циліндра двигуна 1969 куб.см, дизель, складає 808 952,63 грн.

Таким чином, транспортний засіб - легковий автомобіль Volvo, моделі XC90, 2015 року випуску, об'ємом циліндра двигуна 1969 куб.см, дизель, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, не може бути об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а позивач в такому разі не є платником вказаного податку.

Отже, приймаючи 19.07.2016 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення №1097-13 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, відповідач діяв не на підставі та не в межах повноважень, визначених Законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.07.2016 року №1097-13.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 серпня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар