Справа № 548/543/17
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/548/36/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта поліції Крупнова Олега Володимировича, при третій особі - Хорольському ВП ГУ НП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 186687 від 08.04.2017 року»,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта поліції Крупнова Олега Володимировича при третій особі - Хорольському ВП ГУ НП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 186687 від 08.04.2017 року», в обгрунтування якого вказав, що 08 квітня 2017 року поліцейським СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старшим сержантом поліції Крупновим О.В. було винесено постанову серії АР №186687 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови: 08.04.2017 року 01 год. 30 хв. позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 в м. Хоролі, вул. Небесної Сотні керував без посвідчення водія автомобілем, чим порушив п.2.1 ПДР.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з"явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, але представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

В судове засідання відповідач поліцейський СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старший сержант поліції Крупнов О.В. не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Прохав суд у задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю, так як твердження позивача, що він 08.04.2017 року о 01 год. 30 хв. керуючи автомобілем в м. Хорол на вул. Небесної Сотні, мав при собі посвідчення водія, спростовується поясненням самого правопорушника ОСОБА_1 ( пояснення написане власноручно правопорушником на бланку постанови про адміністративне правопорушення та підтверджене особистим підписом). В своєму поясненні ОСОБА_1 чітко вказує, що він до моменту керування транспортним засобом посвідчення водія зазубив. Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші бставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Таким чином, при розгляді складанні адміністративної постанови відповідач вказує, що врахував відомості, встановлені поясненням правопорушника і відповідно до ст. 251 КУпАП вбачав в них достатні, допустимі та законні докази вини водія ОСОБА_1 у скоєнні останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, авто ВАЗ 2101 д.н.з. 624 42 СК, підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000176.

Відповідач вказує на те, що при винесенні постанови відносно громадянина ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення ним дотримано вимоги ст.ст, 254, 255, 256. 276 КУпАП.

Також постанова АР №186687 від 08.04.2017 року складена у відповідності вимог ст.ст. 280, 283,285 КУпАП та містять всі передбачені ст. 283 КУпАП відомості.

Винесене відносно громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 24, 284 КупАП.

Сума накладеного на громадянина ОСОБА_1 штрафу відповідає санкції частини 1 ст. 126 КУпАП і накладена з урахуванням вимог ст. 27, 33, 34, 35, 280 КУпАП.

В судове засідання третя особа - Хорольський ВП ГУ НП в Полтавській області не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції позивача, його представника, відповідача суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково на підставі слідуючого.

Судом встановлено,що позивач зазначає, що інкриміноване йому порушення правил дорожнього руху не конкретизоване (в постанові відсутні посилання на порушення конкретних підпунктів ПДР України), оскільки п.2.1 ПДР має відповідні підпункти: а),б),в),г),ґ), і лише п.п. 2.1а ПДР України, визначає,що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; (підпункт "а" пункту 2.1 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 р. N 620, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 р. N 1029).

Позивач зазначає, що на час винесення оскаржуваної постанови мав при собі посвідчення водія серія ІХА № 229135 видане Семеніським МРЕВ 23.01.2004 року, тому інкреміноване порушення ПДР не вчиняв.

Оскільки пунктом 2.4. ПДР визначено: «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

(підпункт "а" пункту 2.4 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 р. N 1029).

Окрім того в порушення вимоги ст.251 КУпАП, поліцейський при складанні оскаржуваної постанови не зазначив жодних доказів, які б підтверджували факт відсутності в Позивача посвідчення водія відповідної категорії, а тому винесення постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП є протиправним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем вимоги ст.280 КУпАП дотримані не було, обставини справи останній не з'ясовував, пояснення позивача, щодо його невинуватості не фіксував, будь яких належних доказів вини в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи не надано.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати.

Як вказує позивач, що в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2017 року порушено вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те чи взагалі проводився такий відеозапис, та не зазначено інших доказів вчинення правопорушення. ( п. 8 ….)

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначає позивач, що в оскаржуваній постанові, не зазначено жодного доказу, на підставі якого заступником командиру взводу було прийняте рішення про накладення на нього адміністративної відповідальності.

Вимогами статті 268 КпАП України визначено: Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до вимоги ст. 289 КУпАП України «Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови». Вказано постанову позивач отримав 08.04.2017 року,

кінцевий термін остарження 18.04.2017 року.

Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач та представник третьої особи не надав доказів правомірності винесеної постанови, поліцейським СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старшим сержантом поліції Крупновим О.В. саме того, що позивач порушив правила дорожнього руху.

Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач не довів в установленому порядку правомірність винесеної постанови про накладення на позивача стягнення у виді штрафу.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню .

Згідно з частиною другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI), який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Цим Законом особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Однак, Закон України «Про судовий збір» не містить застережень щодо того, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини третьої статті 10 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Так, частиною четвертою статті 288 КУпАП, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. ст. 126, 251, 258, 268 КУпАП, суд -

П ОС Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта поліції Крупнова Олега Володимировича, при третій особі - Хорольському ВП ГУ НП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 186687 від 08.04.2017 року»,- задовольнити частково.

Постанову серії АР № 186687 від 08.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП змінити. Скасувати накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний Полтавської області суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий: