Справа № 320/4759/17
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.08.2017
Справа № 320/4759/17
Провадження № 2а/320/197/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Мелітополь Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі адміністративну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ІПП в м. Мукачево Закарпатської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії АР № 974882 від 29.06.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з тих підстав, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ОСОБА_3 номерний знак НОМЕР_1 в м. Генічеськ, вул. Верхня Слобідська, 45 із непрацюючим заднім лівим стоп-сигналом, чим порушив п. 31.4.3 а) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною 1 статті 121 КУпАП в результаті чого було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що перед початком руху він впевнився в справності автомобіля і як водій не міг знати, що під час руху виникла несправність. Також, після того, як відповідач його зупинив позивач просив дати йому можливість полагодити несправність та не складати постанову, але отримав відмову. На підставі викладеного вважає, що правопорушення є малозначним, він не мав умислу на вчинення правопорушення та не завдав шкоди іншим учасникам дорожнього руху, тому просить визнати дії відповідача та постанову про накладення на нього стягнення протиправними та скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та просив суд застосувати положення ст. 22 КУпАП, тобто змінити штраф на усне попередження в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, згідно яких кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. Факт непрацюючого заднього стоп-сигналу позивач не заперечує, його твердження щодо того, що його дії не завдали шкоди представник відповідача вважає не суттєвими, вказує на те, що за таке правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу, а постанова по вказаній категорії справ виноситься інспектором на місці. За таких обставин, інспектор діяв в межах своїх повноважень, тому позов задоволенню не підлягає.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення представника відповідача, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З вимог ч.3 ст. 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

- з використанням повноважень, з метою, з якою це повноваження надано,

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),

- безсторонньо (неупереджено),

- добросовісно,

- розсудливо,

- з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації,

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 29 червня 2017 року інспектором ІПП в м. Мукачево Закарпатської області ОСОБА_2 було складено постанову серії АР № 974882, згідно якої на позивача за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн./а.с.10/.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та в межах своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд враховуючи, що позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, що свідчить про його каяття та відповідальність, а визначене протоколом адміністративне правопорушення є малозначним, виходячи з засад справедливості, законності та гуманності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, позивача необхідно звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 283, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ІПП в м. Мукачево Закарпатської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 121 КУпАП за постановою серії АР № 974882 від 29.06.2017 на підставі ст.. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі за постановою серії АР № 974882 від 29.06.2017 закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ