Справа № 331/5341/17
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/5431/17
Провадження № 2-а/331/191/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 серпня 2017 року (згідно поштового відправлення) звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов»язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 9% починаючи з 28.09.2016 року , з дати призначення пенсії за віком,

- стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позивач посилається на те, що він перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення йому пенсії продовжував працювати.

З 20 травня 2015 року позивач набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 28 вересня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя з заявою установленої форми про призначення йому пенсії за віком, надавши усі необхідні документи.

Але, управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя позивача було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

Позивач вважав дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя, посилаючись на те, що він просив вперше призначити йому пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя проводить переведення з одного виду пенсії на інший, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважав, що управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по Закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця ж в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, та визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 28 вересня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

26 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з врахуванням положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 13.07.2017 року № 211/Б-9 зазначено, що позивач не має право на підвищення пенсії, яке передбачено ст. 29. Закону, оскільки до призначення пенсії за віком він отримував пенсію за вислугу років.

Ухвалою суду від 07 серпня 2017 року адміністативний позов ОСОБА_1 до Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 28.09.2016 року по 31.01.2017 року включно - залишино без розгляду та відкрито скорочене провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.02.2017 року .

21 серпня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що управління діяло виключно в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства і жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача. Просив відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року по справі № 331/8196/16-а, провадження № 2-а/331/18/201 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 28 вересня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою суду встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. Позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після досягнення пенсійного віку, 28 вересня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя з заявою встановленого зразка про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007 р. (1197,91грн.).

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058.

Суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком не застосовувався та прийшов до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Також постановою суду від 31 січня 2017 року встановлено, що з 20 травная 2015 року позивач набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що 26 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з врахуванням положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

У відповіді Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 13.07.2017 року № 211/Б-9 зазначено, що позивач не має право на підвищення пенсії, яке передбачено ст. 29. Закону, оскільки до призначення пенсії за віком він отримував пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до ст..7 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

У зв'язку з вищенаведеним, враховуючи, що, позивач набув право на пенсію за віком з 20.05.2015 року, але після досягнення пенсійного віку виявив бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, вказана норма підлягає застосуванню по відношенню до позивача.

На підставі статті 94 КАС України та враховуючи немайновий характер позовних вимог, на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, та враховуючи те, що ухвалою суду від 07 серпня 2017 року провадження по справі відкрито лише щодо визнання дій протиправними, та зобов»язання відповідача вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.02.2017 року, то такий перерахунок має бути здійснений з з 01.02.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже , позивач має право на відшкодування понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640 грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя .

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Згідно наданих суду копій квитанцій та розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем понесено витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Таким чином, позивач має право на відшкодування понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя .

Керуючись ст.ст. 8-11, 158-161, 183-2 КАС України, ст. ст. 26, 40,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Центральне об»єднане Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію починаючи з 01.02.2017 року, з урахуванням різниці, що була виплачена.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об»єднаного Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 суму витрат на правову допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: О.Є. Жукова

22.08.2017 .