Справа № 511/999/17
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області Справа № 511/999/17
Номер провадження: 2-а/511/33/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2 017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж . В .,

при секретарі Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Роздільнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Роздільнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області (далі Роздільнянське ОУПФУ Одеської області) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнив , подавши позов в новій редакції (а.с.33), посилався на те, що з 13.01.1994 року по 30.03.2017 року він одержував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Після призначення пенсії за вислугу років він працював ще 17 років та 2 місяця на цивільних посадах.

25.06.2011 року він досягнув встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09.07.2003 року пенсійного віку і у нього виникло право на призначення державної пенсії за віком, при цьому його страховий стаж становить 41 рік і 5 місяців.

На цій підставі 12.05.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком з необхідними додатками до неї та просив розрахувати пенсію на підставі ст.ст. 29, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показників середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, які передували зверненню за призначенням пенсії: 2014 - 2016р.р. та про її підвищення у зв`язку з відстрочкою часу її призначення.

Листом N 8-Б/03 від 19.05.2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показників середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу за 2014 - 2016 р. р., та для нарахування йому пенсії був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.

Згідно з розпорядженням N 139459 від 28.04.2017 року позивачу була призначена пенсія за віком та застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік та не враховане підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення.

Позивач вважає, що він помилково був визначений управлінням ПФУ як особа, яка переведена з одного виду пенсії на інший. Він набув право отримання пенсії за Законом №1058 лише у 2016 році та вперше звернувся із заявою про її нарахування в 2016 році, а тому не може мати статусу особи, переведеної з одного виду пенсії за віком.

Тому просив визнати дії управління по призначенню йому в такому порядку пенсії неправомірними та просив суд зобов`язати Роздільнянське ОУПФУ Одеської області провести розрахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 29, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тобто з 2014 по 2016р.р. та врахувати підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, допустити негайне виконання рішення суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі.

Відповідач - Роздільнянське об"єднане Управління пенсійного фонду України в Одеській області позов не визнали, надали письмові заперечення, сутність яких полягала у наступному.(а.с.26)

Відповідач вважає, що вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та незаконні. З 13.01.1994 року Обласний військовий комісаріат за особистою заявою ОСОБА_1 призначили йому пенсію за вислугу років, як особі офіцерського складу . Пенсія ОСОБА_1 призначена з 13.01.1994 року довічно, тобто строком пенсія не була обмежена. Коли позивач звернувся до Управління з заявою про призначення йому пенсії за віком у 2016 році, на підставі ч.3 ст.45 Закону №1058 вони призначили йому пенсію в порядку переведення його з одного виду пенсії на інший. Посадові особи Роздільнянського ОУПФУ Одеської області діяли правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України. Тому вимоги позивача не визнали, просили суд у їх задоволенні відмовити.

В судове засідання представник відповідача Мельник А.М. надала заяву про невизнання позову та про слухання справи без її участі. (а.с.72)

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст. ст. 33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України справа розглянута за відсутності сторін згідно поданих ними заяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України в зв"язку з неявкою сторін не здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 13.01.1994 року по 30.03.2017 роки ОСОБА_1 одержував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Після призначення пенсії за вислугу років він працював ще 17 років та 2 місяця на цивільних посадах.

25.06.2011 року позивачу виповнилось 60 років і з 26.06.2011 року у нього виникло право на призначення державної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому його страховий стаж становить 41 рік і 5 місяців.

12.05.2017 року позивач, досягнувши пенсійного віку , звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком з необхідними додатками до неї та просив розрахувати пенсію на підставі ст.ст. 29, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України, за три роки, які передували року зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки з відповідним її підвищенням зв`язку з відстрочкою часу призначення.

Роздільнянське ОУПФУ, провівши переведення його на інший вид пенсії, згідно з розпорядженням N 139459 від 28.04.2017 року, призначили йому пенсію за віком та застосували показник середньої заробітної плати за 2007 рік, посилаючись на статтю 45 Закону №1058-1У, яка регламентує порядок призначення пенсій в порядку переводу з одного виду на інший. (а.с.15).

12.05.2017 року позивач. не погодившись з таким порядком призначення йому пенсії, звернувся до Роздільнянського ОУПФУ з заявою про нарахування йому пенсії за частиною другою статті 40 Закону України №1058, так як пенсія за віком йому призначається вперше.

Листом N8-Б/03 від 19.05.2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за частиною другою статті 40 Закону України №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України, за попередні три роки, які передували його звернення з заявою про призначення пенсі, оскільки на дату звернення про призначення пенсії за віком він отримував пенсію за вислугу років за Законом №2262-Х11.(а.с.14)

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує такі правові норми.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1), Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання, вимог, які він виводить з цього принципу.

Зокрема, у справі «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення особі, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року за №2262-Х11 (далі - Закону №2262-Х11) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-1У (далі - Закон №1058-1У та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону №2262-Х11 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 7 Закону№2262-Х11 України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону №1058-1У призначається одна пенсія за її вибором.

Законом №1058-1У статтею 9 передбачено , зо за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначається такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком:2)пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання ( у томі числі каліцтва, не пов"язаного з роботою; 3) пенсія в зв"язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 закону №1058-1У заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп=Зсх(Ск:к), де Зп- заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії в гривнях; Зс- середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, зо передують року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 10 Закону №1058-1У передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України №1058-1У регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим законом, на інший.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа N 21-612а14) та від 22.12.2015р. у справі № 21-4071а15/2-а/199/138/14, згідно якої на підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону N 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV. Заявнику було призначено пенсію відповідно до Закону N 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону N 1058-IV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з військової служби позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що є підставою для застосування ст. 40 Закону N 1058-IV.

Вказаний правовий висновок відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Стосовно посилання позивача на порушення відповідачем вимог статті 29 Закону N 1058-IV, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 - 3 статті 29 Закону N 1058-IV, особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Суд зазначає, що вказана стаття визначає право особи, яка набула право на пенсію за віком на підвищення розміру пенсії у разі відстрочки часу її призначення. Тобто, зазначене підвищення визначається з урахуванням часу з якого особі саме призначено пенсію за віком. Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВАСУ від 30.04.2015 року (справа NК/800/13363/15).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону 1058-1У пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які дії суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких дій Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності своєї дії покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином з огляду на встановлені фактичні обставини справи та правові норми які регулюють дані спірні відносини, суд приходить до висновку, що в даному випадку мало місце призначення ОСОБА_1 іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закони України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення, тому розрахунок проведений відповідачем здійснено неправомірно.

Тому призначення пенсії за віком позивачу має бути здійснене вперше з 31.03.2017 року з дня звернення із заявою до пенсійного фонду, оскільки позивачу виплачена пенсія за вислугу років по 30.03.2017 року, що підтверджується наявним атестатом про зняття з обліку. (а.с.11).

Позивач по теперішній час є працюючим пенсіонером, за даний період трудової діяльності у відповідності до вимог чинного законодавства із заробітної плати, яку отримував у даний період сплачено страхові внески. Тобто, існують усі законодавчо передбачені підстави для отримання пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, так як пенсія призначена вперше згідно Закону №1058-1У.

В силу викладеного, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 за Законом №1058-1У необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тобто з 2014-2016 роки .

Крім цього як вбачається з матеріалів справи, позивач вийшов на пенсію за віком у віці 65 років 10 місяців, з огляду на викладене та беручи до уваги висновок суду щодо призначення позивачу пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший, позивач має право на підвищення розміру пенсії у разі відстрочки часу її призначення відповідно ч. 1 - 3 статті 29 Закону N 1058-IV,.

Аналізуючи викладені обставини, суд робить висновок що дії відповідача є протиправними, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Роздільнянського ОУПФУ Одеської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки за 2007 рік при призначенні пенсії у 2017 році позивачу та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 роки, починаючи з 31.03.2017 року та врахувати підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені в письмових запереченнях, так як вони спростовуються наведеним по справі доказами, які вказують на обґрунтованість вимог позивача .

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 161 КАС України під час прийняття постанови суд за наявності підстав вирішує питання про допуск її до негайного виконання.

Згідно до п.1 ч.1 статті 256 КАСУ негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то згідно ч. 1, ст. 94 КАС України, судові витрати, що складаються із судового збору за подання позову до суду у загальному розмірі 640,00грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Роздільнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 4-15, 17, 19, 70-71, 86, 94, 122, 158-163, 167, 186, 244-2 ч. 1, 256, 267 КАС України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Роздільнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік та не врахування підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення.

Зобов`язати Роздільнянське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Одеської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком починаючи з 31.03.2017 року відповідно до ст. 40, 29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії тобто з 2014-2016 роки та врахувати підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення.

Стягнути з Роздільнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 понесені судові витрати у розмірі 640,00 грн.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текс виготовлений та підписаний суддею 01.09.2017 року.

Суддя Ж. В. Теренчук