Справа № 804/5413/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 серпня 2017 р. Справа № 804/5413/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Олени Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Олени Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 в якому просить:

- визнати нечинним з моменту прийняття та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Олени Вікторівни індексний номер 32917447 від 14.12.2016 року про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_4, на підставі укладеного з ОСОБА_3 договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 14.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Оленою Вікторівною за реєстровим № 33.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про визнання причин пропуску строку до суду поважними та заяву про витребування доказів по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 1 ч.2 ст. 17 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішенням, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З матеріалів позову вбачається, що 19.09.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпра відкрито провадження в цивільній справі № 200/6327/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпро ради, приватний нотаріус ДМНО Батова Л.Г., приватний нотаріус ДМНО Румянцев А.В. про визнання недійсним укладений ОСОБА_6 з ОСОБА_3 договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 від 31.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Румянцевим А.В. та повернення сторін договору у первісний стан; в рахунок погашення боргів спадкодавця ОСОБА_9 за договорами позики у розмірі 740034,30 грн. перед ОСОБА_1, накласти стягнення на отримані в спадщину в натурі: ОСОБА_5 - квартиру АДРЕСА_3 та ? квартири АДРЕСА_1, що відповідає її частці у спадщині; ОСОБА_6 - на квартиру АДРЕСА_2 що відповідає її частці у спадщині. Ухвалою суду від 31.01.2014 року в забезпечення вказаного позову судом було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2. Справа судом не розглянута до теперішнього часу.

Обгрунтовуючи підстави звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, та посилаючись на ст.ст. 2, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952 - IV (далі - Закон України № 1952 - IV) позивачка зазначає, що 01.08.2017 року під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи справі № 200/6327/13-ц в Бабушкінському районному суді м. Дніпра їй стало відомо, що 14.12.2016 року приватний нотаріус ДМНО Куліш О.В. прийняла рішення - індексний номер 32917447 про державну реєстрацію прав, з внесенням до Реєстру запису № 18023545 про реєстрацію за ОСОБА_10 права на квартиру АДРЕСА_2 на підставі посвідченого нею за реєстром № 383 договору купівлі - продажу квартири від 14.12.2016 року, у той час, коли на вказане майно було накладено арешт ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року, тобто реєстраційні дії були вчинені нотаріусом протиправно.

Таким чином, з наведених обставин вбачається, що предметом спору у цій справі є реєстраційні дії, вчинені приватним нотаріусом ДМНО Куліш О.В. 14.12.2016 року про реєстрацію речових прав на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 у той час, коли на вказане майно заявлені вимоги позивачки ОСОБА_1 у цивільній справі № 200/6327/13-ц, що знаходиться на розгляді в Бабушкінському районному суді м. Дніпра.

За таких обставин, суд зазначає, що за правилами пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у вказаній справі спірні правовідносини пов'язані із виникненням прав власності на спірне майно (квартиру АДРЕСА_2 за третіми особами, спір не є публічно- правовим, а випливає з договірних відносин, що склались між ОСОБА_1 і ОСОБА_9. (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) і тому, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Тобто, суд який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 14.06.2016 р. по справі № 21-41а16.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням встановлених обставин, суд не вбачає підстав для незастосування правової позиції Верховного Суду України по вказаній справі та вважає, що справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Олени Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення та його скасування, не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, у зв'язку із чим, у відкритті провадженні у справі слід відмовити на підставі п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куліш Олени Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування рішення - відмовити.

Роз'яснити, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 186 КАС України до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 254 КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева