Справа № 810/1425/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року № 810/1425/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т АН О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 31.10.2016 та № від 31.10.2016.

У обґрунтування своєї правової позиції вказує, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 за результатами якої було складено Акт перевірки від 23.09.2016 (далі - Акт перевірки).

Вказує, що на підставі Акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 31.10.2016 № відповідно до якого ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 670990,00 грн., з них збільшення за податковим зобов'язаннями на суму 536792,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 134198,00 грн. та від 31.10.2016 № відповідно до якого ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання за платежем військовий збір на суму 51009,38 грн., з них збільшення за податковим зобов'язаннями на суму 40807,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10201,88 грн.

Вважає, що контролюючий орган неправомірно прийняв рішення, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених законами України.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що працівниками Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ФОП ОСОБА_1 про що був складений акт перевірки.

Вказує, що перевіркою встановлено порушення податкового законодавства. На підставі чого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. за результатами якої було складено Акт перевірки, в якому були зафіксовані виявлені порушення, а саме:

- пп. 170.2.2., п.п.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України, а саме: не включено позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами в сумі 2720500,00 грн. до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2015р., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 536792,00 грн.

- пункту 16 прим 1 Підрозділу 10 розділу XX перехідних положень ПК України, а саме: не включено позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами в сумі 2720500,00 грн. до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2015 р, що призвело до заниження суми військового збору в розмірі 40807,50 грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення від 31.10.2016 № відповідно до якого ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 670990,00 грн., з них збільшення за податковим зобов'язаннями на суму 536792,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 134198,00 грн. та від 31.10.2016 № відповідно до якого ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання за платежем військовий збір на суму 51009,38 грн., з них збільшення за податковим зобов'язаннями на суму 40807,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10201,88 грн.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржив до ГУ ДФС у Київській області оскаржувані повідомлення-рішення. Відповідна скарга платника податків від 18.11.2016 р., була прийнята ГУ ДФС у Київській області (вх. № 9666/14 від 18.11.2016 р. ГУ ДФС у Київській області).

ГУ ДФС у Київській області листом вих. № (2270/14/10-36-10-01-04 від 06.12.2016 року), надіслала Рішення про продовження строку розгляду скарги, відповідно до якого було продовжено строк розгляду скарги до 17.01.2017 р. (включно).

Судом встановлено, що зазначене рішення ГУ ДФС у Київській області було надіслане та вручене ОСОБА_1 особисто 26.12.2016.

Рішенням ДФС у Київській області №122/ФОП/10-36-10-01-04 від 17.01.2017 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1

Щодо донарахування податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб від операцій з інвестиційними активами в розмірі 536792,00 гри. за 2015 рік та суми військового збору в розмірі 40807,50 грн., необхідно вказати наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вважає, що станом на 23.09.2016 до перевірки позивачем не надано документальних підтверджень суми понесених витрат на придбання інвестиційних активів, а саме оригіналів або належним чином оформлені копії первинних документів, що є підставою для здійснення витрат на придбання корпоративного права, оригінали або належним чином оформлені копії первинних документів, оригінали або належним чином оформлені копії первинних документів, що підтверджують оплату частки в статутному капіталі для визначення загального інвестиційного прибутку та податку з нього у річній податковій декларації за 2015р.

Однак в Акті повірки (а.с. 29) вказано, що ОСОБА_1 були надані копії наступних документів:

- Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРС-ІНВЕСТ» від 28.09.2007 року;

- Розписки ОСОБА_4 від 28.09.2007 року;

- Квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 25.12.2007 року;

- Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРС-ІНВЕСТ» від 04.11.2009 року;

- Розписки ОСОБА_5 від 04.11.2009 року;

- Договору № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРС-ІНВЕСТ» від 29.07.2015 року;

- Договору № 2 купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРС-ІНВЕСТ» від 29.07.2015 року.

В запереченнях відповідач вказує, що на підтвердження витрат платника податків щодо придбання інвестиційного активу у формі корпоративних права платник податків повинен надати контролюючому органу (оригінал або належним чином оформлену копію) договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, документ що посвідчує факт переходу права власності, первинні документи що посвідчують оплату частки в статутному капіталі (банківські документи - у раз безготівкової оплати, корінець прибуткового ордеру - у разі оплати готівкою).

Також відповідач вважає, що належним чином оформленою копією документа слід вважати виключно нотаріально засвідчену копію або копію посвідчену продавцем корпоративного права.

На думку Відповідача документами, що підтверджують фактично понесені витрати на попереднє придбання корпоративного права фізичною особою-платником податку, у тому числі нерезидентом, є договори купівлі-продажу корпоративного права, акти приймання-передачі корпоративного права, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Дані твердження відповідача суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до преамбули Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, зареєстрованої в Мінюсті України 13 січня 2005 р. за №40/10320 (в редакції чинній на дату здійснення розрахунків) (далі Положення НБУ №637) на яку безпідставно посилається відповідач, це положення розроблено відповідно до статті 33 Закону України "Про Національний банк України" та визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою. Таким чином, термін «готівкові розрахунки» визначений пунктом 1.2 Положення НБУ №637 застосовується лише щодо ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а не громадянами України між собою по укладеним між ними договорами (правочинами).

Зазначене підтверджується також змістом ст.33 Закону України "Про Національний банк України" на виконання якого було власне розроблене Положення НБУ №637. Зокрема, згідно п. 6 ст. 33 вищезазначеного закону, для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Вимоги Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 № 22 поширюються на всіх учасників виключно безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними (п. 1.3. Інструкції). Разом із тим, розрахунки за відповідними договорами купівлі-продажу укладеними в 2007-2009 роках між платником податків та попередніми власниками часток - фізичними особами, у статутному капіталі ТОВ «ПАРС-ІНВЕСТ» були здійснені готівковими коштами, про що власне складені відповідні Розписки.

У відповідності зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 р. (далі - Закон № 996-XIV) "бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, збереження та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім і внутрішнім користувачам для прийняття рішень". При чому п. 1 ст. 2 Закон № 996-XIV наголошує, що "цей закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно- правової форми та форми власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності".

Таким чином, Закон № 996-XIV не поширюється на фізичних-осіб підприємців та фізичних осіб - платників податків.

В зв'язку із тим, що записи в бухгалтерському обліку здійснюються на підставі первинних документів, то не можна лишити поза увагою "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затверджене наказом Мінфіну № 88 від 24 травня 1995 р. Пункт 1.1 цього Положення "встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями".

Таким чином, цей документ також обов'язковий для застосування лише юридичними особами. Отже, станом на дату складання Акта перевірки чинним податковим законодавством України взагалі не передбачено будь-якого порядку ведення податкового та/або бухгалтерського обліку щодо фізичних осіб - платників податків.

Окремо звертаємо увагу суду на безпідставність застосування Броварською ОДПІ до правовідносин сторін договору купівлі проваджу корпоративних прав, вимог постанови НБУ від 06.06.2013 р. № 210 щодо встановлення граничної суми розрахунків готівкою в сумі 150000 грн. (Лист Відповідача за № 336/гр/1006-1304/1155 від 25.10.2016 року). Так, цивільно-правові договори, на підставі яких Платник податків придбав інвестиційні активи були укладені та виконані в 2007-2009 рр., тобто за 6 та 4 роки відповідно, до набуття чинності зазначеного нормативно-правого акту.

Окрім того, відповідно до пункту 56.8. статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9. статті 56 ПК Уераїни зазначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Абзацом 2 пункту 56.9 ст. 56 ПК України законодавчо урегульовано, що якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20- денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повність задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Київській області не було надіслано позивачу рішення по суті за скаргою (вх. № 9666/14 від 18.11.2016 ГУ ДФС у Київській області) у строк встановлений ГУ ДФС у Київській області в рішенні про продовження строку розгляду скарги № (2270/14/10-36-10-01-04 від 06.12.2016 року), а саме до: 17.01.2017 р. (включно).

Також, в період з 26.12.2016 р. та станом на дату відповідного звернення позивача до відповідача (лист вх. номер 3413 від 28.02.17 р.) ОСОБА_1 не отримувала будь-яких листів від ГУ ДФС у Київській області та/або Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Таким чином, відповідно, до абзацу 2 пункту 56.9 ст. 56 ПК України скарга платника податків щодо скасування ППР виданого Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.10.2016 року № на суму 670990,00 грн. та ППР виданого Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31.10.2016 року на суму 51009,38 грн., вважається задоволеною на користь платника податків, а зазначені ППР є скасованими.

Отже, вищевказаний висновок податкового органу, що викладений в Акт перевірки, є необґрунтованим, а податкові повідомлення-рішення № від 31.10.2016 та № від 31.10.2016 винесені протиправно, а тому мають бути скасовані.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 10420,00 грн.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 10420,00 грн. підлягають стягненню з Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до положень статті 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 94, 128, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визначити протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 31.10.2016 №.

3. Визначити протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 31.10.2016 №.

4. Стягнути судовий збір у розмірі 10420 (десять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 14 серпня 2017 р.