Справа № 802/1466/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 серпня 2017 р. Справа № 802/1466/17-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб - 1600 гривень.

Як вбачається з адміністративного позову, позовні вимоги, заявлені Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області, мають характер майнового спору, оскільки позивач просить накласти на оператора ринку - ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на момент виникнення спірних правовідносин, що складає 16000 грн. Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з заявленими позивачем вимогами (виходячи з ціни позову), становить 1600 грн.

Проте, до матеріалів позовної заяви документа про сплату судового збору не додано, що дає підстави для висновку, що позовна заява не оплачена судовим збором у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, відстрочення та звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб'єктів, яким згідно з нормами статті 5 вказаного Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться також у ч.1 ст. 88 КАС України.

Таким чином єдиною підставою з урахуванням якої суд може відстрочити особі сплату судового збору є її майновий стан. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про відстрочення сплати судового збору, ні Законом України "Про судовий збір", ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на скрутне матеріальне становище. При цьому, докази перебування позивача у складному майновому стані - відсутні.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що згідно із правовою позицією викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 вересня 2015 року (реєстраційний номер у ЄДРСР 51554263).

Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області є бюджетною установою, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Наведене дає підстави для висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 88 КАС України підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

З урахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду та, керуючись приписами ст.108 КАС України, приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання доказу сплати судового збору в порядку та розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

3. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна