Справа № 623/1217/17
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/1217/17
Номер провадження 2-а/623/96/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд в Харківській області

в складі головуючого судді: Одарюка М.П.

за участю секретаря Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника вiдповiдача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Ізюмського міського голови ОСОБА_7 про визнання діяльності протиправною, визнання рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради незаконним та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського міського голови ОСОБА_7, в якому просять суд визнати:

1) протиправною діяльність Ізюмського міського голови, ОСОБА_7, щодо скликання позачергового засідання виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 13 березня 2017 року та неналежного оповіщення членів виконавчого комітету та усіх членів територіального громади м. Ізюма;

2) незаконним рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0247 від 13.03.2017 року « про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюму» та скасувати його;

3) винести окрему ухвалу, щодо посадових осіб винних у прийнятті зазначеного незаконного рішення та нанесенні матеріальної шкоди територіальній громаді м. Ізюм.

В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що дерева не можуть бути знесені, оскільки не є аварійними, сухостійкими або фаутними, Державною екологічною інспекцією у Харківській області здійснено перевірку та виявлено порушення дотримання вимог законодавства, до складу комісії не було залучено представника територіального органу Держекоінспекції, скликання засідання виконавчого комітету відбулось з порушенням процедури.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2017р. заяву позивачів про забезпечення позову задоволено, зупинено дію рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0247 від 13.03.2017 року « Про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюму» до набрання чинності судового рішення по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2017р. скасовано в частині зупинення дії рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0247 від 13.03.2017р. щодо надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок на вулицях Гостинній,2 та Різдвяній (охоронна зона ЛЕП), в цій частині відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримує позов, просить суд його задовольнити.

Інші позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (том 1, а.с. 176,177).

Представники відповідача (виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області) заперечують проти позову, вважають його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки з позовної заяви не зрозуміло які права позивачів порушені, а також позовна заява містить вимогу про визнання незаконним рішення виконавчого комітету, що не передбачено ст. 162 КАС України, позачергове засідання 13 березня 2017 року не скликалось, а тому відсутній публічно - правовий спір, доданий до позову акт перевірки, зроблений Екологічною групою "Печеніги" не є доказом, винесення окремої ухвали є необгрунтованим (том 1, а.с. 184-185, 212-213).

Представник відповідача (Ізюмський міський голова ОСОБА_7В.) заперечує проти позову, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки не доведено порушення відповідачем прав позивачів.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У відповідності до п. 3.10 Положення про Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради (нова редакція) до повноважень управління входить організаця обстежень зелених насаджень міста та приготування проектів рішень щодо надання дозволів на видалення зелених насаджень. Організація та контроль роботи по зрізу зелених насаджень на території міста, прибудинкових територіях будинків комунальної форми власності та бюджетних установ здійснюється відповідно до Порядку видалення дерев кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою КМУ від 01.08.2006р. №1045 (том 1, а.с. 39-44).

Відповідно до акту №2 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню на території міста ОСОБА_4 від 10.03.2017р. комісія на надання дозволу на видалення зелених насаджень по м. Ізюм, створена наказом начальника управління житлово комунального господарства Ізюмської міської ради від 30.01.2017р. №9-у у складі голови ОСОБА_8, членів комісії ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, провела обстеження зелених насаджень, повязаних з аварійним станом дерев та досягненням вікової межі, за результатами чого визначено що дерева по вул. Київська, 9 в задовільному стані та підлягає обрізка гілок (2 одиниці), всі інші дерева в незадовільному, підлягають зрізу (130 одиниць дерев, 5 одиниць кущів). (том 1, а.с. 64-66).

Згідно листа Управління житлово комунального господарства №289 від 13.03.2017р. начальник УЖКГ ОСОБА_8 звернувся до Ізюмського міського голови ОСОБА_7 з проханням розглянути на черговому засіданні виконавчого комітету Ізюмської міської ради проект рішення «Про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюм» у звязку з реконструкцією центральної площі та для запобігання порушення «Правил охорони електричних мереж» (том 1, а.с. 221).

Згідно рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0247 від 13.03.2017р. «Про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюм» надано дозвіл на зріз дерев та обрізку гілок згідно переліку по вулиці Київська, 9, 36, пров. Інженерному, 1, 3, 12, вул. Некрасова, 50, вул. Тургенєва, 18, пров. Вишневий (уздовж річки), вул. Різдвяна (охоронна зона ЛЕП), просп. Незалежності, 32 (охоронна зона ЛЕП), 25, пл. Центральна 1. Загалом вирішено що підлягає зрізуванню 130 дерев, 5 кущів, обрізка гілок у дерев в кількості 2 одиниць (том 1, а.с. 13-14).

В матеріалах справи наявний договір №4 на послугу по видаленню аварійних дерев від 08.02.2017р., укладений між УЖКГ Ізюмської міської ради та КП "Благоустрій міста Ізюма", відповідно до якого виконавець зобов`язався виконати послуги по видаленню аварійних дерев (том 1, а.с. 34-35).

Державною екологічною інспекцією у Харківській області було здійснено перевірку Управління житлово комунального господарства Ізюмської міської ради на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, утримання зелених насаджень, складено акт №144/01-04/04-09, відповідно до якого визначено що звернень (заяв) від фізичних або юридичних осіб стосовно необхідності видалення аварійних дерев по пл. Центральній, 1 у м. Ізюмі при перевірці надано не було, представник Держекоінспекції до складу комісії включений не був, в акті обстеження №2 відсутні посилання на реконструкцію площі, причини висихання та хвороби дерев зазначено не було, ордер на знесення дерев по пл. Центральній, 1 у м. Ізюм не представлено, акт обстеження №2 винесений з порушенням вимог чинного законодавства, під час натурного обстеження встановлено незаконне знесення сироростучих дерев у кількості 35 штук. (том 1, а.с. 85-116).

Згідно акту приймання - передачі відповідно до договору зберігання б/н від 06.02.2017р. Управління ЖКГ Ізюмської міської ради передало КП "Благоустрій м. Ізюма" на відповідальне зберігання після видалення дерев в кількості 16,11 м. куб., в тому числі тополь 12,75 м. куб., ялинка звичайна - 3,36 м. куб. (том 1, а.с. 33).

Наданий до суду акт обстеження стану дерев і кущів на майдані Центральному в м. Ізюм Харківської області від 14.04.2017р., виконаний Екологічною групою «Печеніги» судом не приймається до уваги, оскільки не надано доказів на підтвердження здійснення обстеження фахівцями в екологічній галузі, не надано того, який правовий статус має Екологічна група «Печеніги», чи це спеціалісти або експерти, тощо (том 1, а.с. 15-29).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним у позовній заяві обставинам суд вбачає за необхідне зазначити наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч.1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

У п.5 Рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Також законодавством прямо передбачено, спосіб скасування рішення органу місцевого самоврядування на підставі його невідповідності законам чи Конституцією України, а саме ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотиві в невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним нормативний акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). Дані норми прямо передбачають порядок скасування та змінення органом місцевого самоврядування виключно нормативних актів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правих актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 74 ЗУ "Про місцеве самоврядування" органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Частиною 10 статті 59 Закону Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до умов Регламенту виконавчого комітету Ізюмської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 10.05.2016р. №0281 до складу виконавчого комітету входять міський голова, секретар міської ради, заступники міського голови, керуючий справами виконкому, інші члени виконкому, затверджені міською радою (пункт 5 розділ 2).

На підставі розпорядження Ізюмського міського голови №044-о від 10.03.2017р. було скликано засідання виконавчого комітету Ізюмської міської ради 13 березня 2017 року о 14:00 год., затверджено порядок денний засідання виконавчого комітету. (том 1, а.с. 167-169).

Згідно листа реєстрації участі членів виконавчого комітету Ізюмської міської ради в засіданні виконавчого комітету Ізюмської міської ради 13.03.2017р. з 15 осіб були присутні 11 осіб (том 1, а.с 222).

Згідно листа Ізюмського міського голови ОСОБА_7 13 березня 2017 року відбулось чергове засідання виконавчого комітету (том 1, а.с 231).

Позивачем підтверджено, що ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не є членами виконавчого комітету.

Відповідно до пункту 4 ст. 9 розділу 5 Регламенту чергові засідання виконавчого комітету міської ради скликаються двічі на місяць в другу і четверту середу.

Пунктом 10 ст. 10 Регламенту визначено, що підписане розпорядження міського голови про скликання засідання виконавчого комітету в той же день оприлюднюється загальним відділом на офіційному сайті міста ОСОБА_4, але не пізніше, ніж за 3 робочих дні до засідання.

Отже, суд вважає що під час скликання засідання виконавчого комітету наявні порушення п.10 ст. 10 Регламенту, оскільки 10 березня 2017 року є пятницею, а 13 березня 2017 року понеділком, отже пройшло 2 вихідних дні.

При цьому суд зазначає, що позивачами не доведено порушення їх прав під час скликання Ізюмським міським головою ОСОБА_7 засідання виконавчого комітету Ізюмської міської ради 13 березня 2017 року та неналежного оповіщення членів виконавчого комітету.

Приймаючи оскаржуване рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0247 від 13.03.2017р., виконавчий комітет керувався в тому числі постановою КМУ №1045 від 01.08.2006р. «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах».

Згідно п. 1 Порядку він визначає процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (далі - зелені насадження) на території населеного пункту.

Пункт 2 встановлює перелік підстав для видалення зелених насаджень - будівництво обєкта архітектури на підставі документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності; знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту; відновлення світлового режиму в житловому приміщенні, що затіняється деревами;

проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі; досягнення деревом вікової межі; провадження господарської діяльності на території розсадників з вирощування декоративних дерев та кущів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації.

Пункт 3 Порядку визначає, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Відповідно до пункту 4 Порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник).

Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень.

Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії.

Територіальний орган Держекоінспекції та заінтересовані організації у пятиденний строк після надходження запиту надсилають компетентному органу в письмовій формі повідомлення про включення свого представника до складу комісії.

Після надходження повідомлень компетентний орган протягом трьох днів затверджує склад комісії. У разі надходження повідомлень про відмову від участі представників територіального органу Держекоінспекції та заінтересованих організацій склад комісії затверджується без таких представників.

У процесі визначення стану зелених насаджень та відновної вартості зелених насаджень, які видаляються на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до складу комісії включається представник фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території.

Комісія у пятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном.

Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном.

У разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев комісія зясовує причину набуття деревами такого стану, про яку зазначається в складеному комісією акті.

Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції.

Голова комісії готує в пятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці.

Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Згідно пункту 5 Порядку ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон. Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету.

Пункт 7 Порядку встановлює що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Згідно п.11 Порядку відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи.

Судом вбачається, що відповідач суттєво порушив вищенаведені умови Порядку, приймаючи оскаржуване рішення, зокрема: 1) в акті обстеження не зазначено про необхідність зрізу дерев для подальшої реконструкції площі Центральної, 1 в місті Ізюмі, хоча в матеріалах справи наявні листи начальника УЖКГ, який вказує саме на необхідність проведення робіт по реконструкції площі на підставі розробленого проекту «Реконструкція площі Центральної в м. Ізюм Харківської області», що є підставою для видалення дерев; 2) відсутні докази звернень юридичними або фізичними особами заяв про видалення зелених насаджень в повному обсязі згідно подальшого прийнятого рішення; 3) акт обстеження складався за відсутністю представника Держекоінспекції, повідомлення про відмову від участі представників територіального органу Держекоінспекції в матеріалах справи відсутнє; 4) в акті обстеження відсутні причини набуття деревами аварійного стану; 5) порушена процедури оприлюднення розпорядження та прийняття виконавчим комітетом рішення.

При таких обставинах суд вважає, що рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0247 від 13.03.2017р. «Про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюм» прийнято із суттєвим порушенням процедури прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Згідно положень ст. 171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт органів місцевого самоврядування мають особи , щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Згідно п.21 постанови Пленуму ВАС України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ «судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 КАС України (2747-15) право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Суд вважає, що вказаним спірним рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області були порушені права та інтереси позивачів як членів територіальної громади (мешканців) міста Ізюму.

Відповідно до ст. 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З аналізу наведеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а не обов'язком, окрім того, підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

З наведених в позовній заяві обставин та встановлених судом фактів не встановлено складу правопорушення, а тому суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 122-154, 158-170 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського міського голови ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0247 від 13.03.2017р. «Про надання дозволу на зріз аварійних дерев та обрізку гілок по м. Ізюм».

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, м. Ізюм, пл. Центральна, 1, ідентифікаційний код 04058806) на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1120,00 грн.

Вжиті ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 червня 2017 року заходи забезпечення адміністративного позову з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2017 року зберігаються до набрання постанови суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя М. П. Одарюк