Справа № 815/3871/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3871/17
У Х В А Л А

27 липня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до СУ ГУНП в Одеській області про порушення права на розгляд звернення від 09.12.2016 року та про позбавлення немайнового права - права приватної власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до СУ ГУНП в Одеській області в якому позивачі просили:

1. Визнати, що відповідач незаконно порушив конституційне право на розгляд їх звернення від 09.12.2016 р. та право отримати на нього мотивовану відповідь в строки встановлені законом;

2. Визнати, що відповідач незаконно порушив ст. 41 Конституції України, яка гарантує їх конституційне право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Це порушення виявляється в тому, що відповідач незаконно: утримував їх власність (гроші та речі), які були евакуйовані разом з автомобілем ВАЗ 2108 на спецстоянку без складання опису речей, які знаходяться в евакуйованому автомобілі на спецстоянці, та не повернув їх негайно після усного, а потім після отримання письмового звернення.

Цими неправомірними діями відповідач фактично позбавив їх конституційного права «володіти, користуватися та розпоряджатися їхньої приватною власністю».

3. Визнати, що не негайне неповернення власнику цих коштів та речей по їх заявам призвело до крадіжки із евакуйованого автомобіля, що фактично позбавило їх приватної власності з вини відповідача, який умисно не склав опис цих речей та коштів, щоб не нести ніякої відповідальності за крадіжку власності, яка є непорушною.

4. Визнати, що відповідач незаконно не створив ніяких умов для належного зберігання їх приватної власності (автомобіля ВАЗ 2108), який він евакував на спецстоянку з розбитим лобовим склом та сам не створив ніяких умов для його зберігання та не дозволив їм цього зробити.

Відповідач незаконно не дав дозвіл власнику автомобіля за свої кошти загерметизувати автомобіль, який відповідач з розбитим лобовим склом евакував на спецстоянку.

Цими незаконними діями відповідач умисно створив умови для знищення приватної власності (автомобіля), яка є непорушною.

5. Визнати, що незаконними діями відповідача їх приватній власності (автомобілю ВАЗ 2108) була заподіяна суттєва шкода, оскільки з листопада 2016 року сніг та дощ через розбите лобове скло протягом зими та весни проникали до салону автомобіля та перетворили в груду ржавого заліза, а автомобільні крісла прогнили.

Оцінка ступені заподіяної шкоди буде визначена після призначення та проведення судової експертизи.

6. Визнати незаконними не розгляд відповідачем їх заяви від 09.12.2016 року «з проханням дати ОСОБА_1 дозвіл за свій рахунок загерметизувати автомобіль ВАЗ 2108».

7. Визнати незаконним нерозгляд відповідачем ухвали суду від 09.03.2017р., яким суд зобов'язав відповідача: «Розглянути заяву від 07.02.2017р. з проханням надати ОСОБА_1 дозвіл за власний рахунок загерметезувати автомобіль ВАЗ 2108».

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позивачі зазначили, що відповідач не розглянув їх звернення від 09.12.2016 р. та не надав на нього мотивовану відповідь в строки встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 1832 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів. Так, позивачі в своєму позові зазначають, що вони звернулися до відповідача із своїм зверненням 09.12.2016 р.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» загальний термін вирішення питання, порушених у зверненні не може перевищувати 45 днів.

Таким чином, оскільки позивачі звернулися до суду лише 24.07.2017 року вони пропустили шестимісячний строк звернення до суду.

Враховуючи наведене вище, а також те, що позивачі не просили суд поновити строки для звернення з адміністративним позовом суд робить висновок про залишення позовної вимоги про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення від 09.12.2016 р. без розгляду.

Щодо інших позовних вимог (2,3,4,5) суд з огляду на позовну заяву, встановив, що вони стосуються визнання незаконного утримання та зберігання відповідачем майна (автомобіль ВАЗ 2108 та наявних в ньому речей). В своєму позові позивачі посилаються на порушення відповідачем ст.100 КПК України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (частина перша статті 2 КАС України). До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України). Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів.

Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Таким чином, суд встановив, що позовні вимоги щодо незаконного утримання та зберігання майна на спецстоянці не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. З урахуванням посилання позивачів у своєму позові на порушення умов зберігання речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України зазначені позовні вимоги слід розглядати місцевим загальним судом в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п. ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги:

- визнати незаконним нерозгляд відповідачем ухвали суду від 09.03.2017р., яким суд зобов'язав відповідача: «Розглянути заяву від 07.02.2017р. з проханням надати ОСОБА_1 дозвіл за власний рахунок загерметезувати автомобіль ВАЗ 2108» суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Однак, в позовній заяві позивач не навів жодної обставини щодо вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ст.108 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Таким чином суд робить висновок про залишення позовної вимоги про визнання незаконним не розгляд ухвали суду від 09.03.2017 р. без руху.

В частині позовних вимог про залишення без руху позивачі повинні усунути виявлені недоліки шляхом викладення обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 7-14, 99, 100,106,107,108, 109, 160, 165, 186, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до СУ ГУНП в Одеській області в частині позовних вимог, а саме:

-визнати, що відповідач незаконно порушив конституційне право на розгляд їх звернення від 09.12.2016 р. та право отримати на нього мотивовану відповідь в строки встановлені законом - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду на стадії відкриття провадження по справі, не позбавляє позивача права звернутись з таким позовом до суду після усунення підстав, за яких заява була залишена без розгляду.

2. В частині позовних вимог, а саме:

- визнати, що відповідач незаконно порушив ст. 41 Конституції України, яка гарантує їх конституційне право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Це порушення укладається в тому, що відповідач незаконно: утримував їх власність (гроші та речі), які були евакуйовані разом з автомобілем ВАЗ 2108 на спецстоянку без складання опису речей, які знаходяться в евакуйованому автомобілі на спецстоянці, та не повернув їх негайно після усного, а потім після отримання письмового звернення.

Цими неправомірними діями відповідач фактично позбавив їх конституційного права «володіти, користуватися та розпоряджатися їхньої приватною власністю»;

-визнати, що не негайне неповернення власнику цих коштів та речей по їх заявам призвело до крадіжки із евакуйованого автомобіля, що фактично позбавлення їх приватної власності з вини відповідача, який умисно не склав опис цих речей та коштів, щоб не нести ніякої відповідальності за крадіжку власності, яка є непорушною;

-визнати, що відповідач незаконно не створив ніяких умов для належного зберігання їх приватної власності (автомобіля ВАЗ 2108), який він евакував на спецстоянку з розбитим лобовим склом та сам не створив ніяких умов для його зберігання та не дозволив їм цього зробити.

Відповідач незаконно не дав дозвіл власнику автомобіля за свої кошти загерметизувати автомобіль, який відповідач з розбитим лобовим склом евакував на спец стоянку.

Цими незаконними діями відповідач умисно створив умови для знищення приватної власності (автомобіля), яка є непорушною;

- визнати, що незаконними діями відповідача їх приватній власності (автомобілю ВАЗ 2108) була заподіяна суттєва шкода, оскільки з листопада 2016 року сніг та дощ через розбите лобове скло протягом зими та весни проникали до салону автомобіля та перетворили в груду ржавого заліза, а автомобільні крісла прогнили відмовити у відкритті.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

3. В частині позовних вимог, а саме:

-визнати незаконним нерозгляд відповідачем ухвали суду від 09.03.2017р., яким суд зобов'язав відповідача: «Розглянути заяву від 07.02.2017р. з проханням надати ОСОБА_1 дозвіл за власний рахунок загерметезувати автомобіль ВАЗ 2108» залишити без руху. Встановити строк для усунення цього недоліку позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали позивачамм. В іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачам.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.185 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення 5-денного строку з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко