Справа № 369/7679/17
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2017-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/7679/17
Провадження № 2-а/369/248/17
ПОСТАНОВА

іменем України

11.08.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що він на підставі наказу Енергетичної регіональної митниці Державної митної служби України від 10.03.2011 р. №126-к звільнений у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця по інвалідності до ст. 38 КЗпП України.

З 28 березня 2011 року він пенсіонер та отримую пенсію державного службовця, призначену йому Києво-Святошинським об'єднанням управління Пенсійного фонду України у Київській області (пенсійне посвідчення ААЖ №964201).

У червні 2017 року позивач звернувся до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про проведення перерахунку його пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально- побутових питань. У відповіді Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.06.2017 р. №68/к-01 в перерахунку пенсії було відмовлено. На думку позивача така відмова не відповідає чинному законодавству України на підставі наступних доводів.

Києво-Святошинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було порушено порядок призначення пенсії, встановлений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - закон №1058-ІУ), посилаючись при цьому на норми Закону України «Про державну службу», який не може бути застосований при обчислені розміру пенсії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» «До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування...».

Матеріальна допомога отримана позивачем за період з 01 березня 2009 року по 31 лютого 2011 року в розмірі 8363,80 грн. є складовою заробітної плати державного службовця, має постійний характер, в обов'язковому порядку виплачується не частіше ніж один раз на рік.

На ці виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у відповідній довідці. Також з цих виплат були утримані в повному обсязі передбачені законодавством податки та внески.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 р. м. Київ №21- 35оа13, з аналогічного питання, суд дійшов висновку, що перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України №1058-ІУ та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Не включення матеріальної допомоги до складу заробітної плати державного службовця є наслідком порушення правил застосування норм права. З незрозумілих причин перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу», який щодо спірних відносин є загальними.

Тому позивач просив визнати протиправними дії Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області та зобов'язати здійснити перерахунок позивачу пенсії як державному службовцю з моменту її призначення на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області зробити перерахунок пенсії згідно довідок виданих Енергетичною регіональною митницею Державної митної служби України від 14.03.2011 р. №22/1/20-75, 15.03.2011 р. №22/1/20-80, включивши до заробітку для обчислення моєї пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та виплатити недоплачену суму пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача проти вимог позову заперечував, подав до суду письмові заперечення та просив в позові відмовити.

За згодою сторін провадження по справі було переведено у письмове провадження.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, і йому призначено пенсію на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу».

У червні 2017 року, на підставі ст. 371 Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до відповідача з заявою про порахунок раніше призначеної пенсії, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Листом від 20.06.2017 року № 68/К-01 Управління повідомило позивача про те, що йому відмовлено у здійсненні відповідного перерахунку з посиланням на ст. 33 Закону України «Про держану службу» та постанову Кабінету міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій».

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Зі змісту ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» вбачається, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно зі статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Крім того, відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 1/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, згідно даної Інструкції до заохочувальних та компенсаційних виплат, на які нараховується збір на пенсійне страхування, включається, у тому числі грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Частиною другою статті 33 Закону «Про державну службу» № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Отже, посадовий оклад, премії, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг, інші надбавки, а також індексації, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця згідно Закону України «Про державну службу», повинна враховуватися Відповідачем при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 року у справі № 21-97а13.

Крім того, норми Закону України «Про державну службу» щодо спірних відносин є загальними, у той час як перевагу мають спеціальні норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», якими визначаються виплати (доходи) для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відмова відповідача щодо неврахування вищеназваних складових заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при обчисленні розміру пенсії, є такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ч.1 ст. 66, ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській областіщодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській областіздійснити перерахування пенсії ОСОБА_1 згідно довідок виданих Енергетичною регіональною митницею Державної митної служби України від 14.03.2011 р. №22/1/20-75, 15.03.2011 р. №22/1/20-80, включивши до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з моменту оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.