Справа № 335/8983/17
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8983/17 2-а/335/416/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він з 15.09.2006 року перебуває на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, наразі це Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, та отримує пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 у відповідності до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте продовжив працювати та набув страхового стажу більше 24 місяців.

12.01.2016 року позивачу виповнилося 60 років і він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 26.06.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують року звернення із заявою про перерахунок пенсії.

Проте, відповідач своїм листом від 10.07.2017 року № 204/П-9 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, посилаючись на те, що він вже отримує пенсію за віком.

Посилаючись на те, що вказаною відмовою відповідач порушив його законні права та інтереси, а також на те, що дії відповідача не відповідають чинному законодавству, позивач просить суд визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту звернення за її призначенням, з 26.06.2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки); зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту звернення за її призначенням, з 26.06.2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

28 серпня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких управління пенсійного фонду із посиланням на норми чинного законодавства зазначає, що у них відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали справи, в тому числі і заперечення відповідача, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 15.09.2006 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 згідно ч. 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

26.06.2017 року позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Листом від 10.07.2017 року за № 204/П-9 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмолено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах та при розрахунку цієї пенсії враховано показник середньої заробітної плати (доходу) за 2005 рік, як передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Нормами ст. 10 Закону № 1058-IV та ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV державне переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону № 1058-IV .

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки відсутні.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного суду України № 21-612а14 від 31.03.2015 року та № 133/476/15-а від 29.11.2016 року, які у відповідності до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України повинні враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах, з огляду на те, що у справах, які розглядалися Верховним судом України предметом спору було переведення з пенсії за вислугу років, які призначалися в першому випадку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а в іншому - відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії, тоді як предметом спору у справі, що розглядається є переведення з пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на пенсію за віком на загальних підставах, що фактично є повторним призначенням пенсії за віком.

Таким чином, предмет спору та спірні правовідносини в даній справі та у справах, що переглядались Верховним Судом України, є різними і не можуть ототожнюватись, у зв"язку з чим посилання позивача на вказані вище постанови Верховного Суду України є безпідставним.

Враховуючи викладені обставини в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163, 183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: А.В.Воробйов