Справа № 175/2951/17
Суддя: Шабанов А. М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2951/17
Провадження № 2-а/175/70/17
Постанова

Іменем України

18 серпня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Коваль В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгородненського міського голови Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Підгородненського міського голови Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому просив скасувати розпорядження Підгородненського міського голови №117к від 04 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника міського голови, зобов'язати Підгородненського міського голову поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Підгородненського міського голови, зобов'язати Підгородненського міського голову виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування доводів позовної заяви ОСОБА_1, зазначає, що 05 квітня 2016 року розпорядженням № 59-к його було прийнято на посаду заступника міського голови з 06 квітня 2016 року на умовах контракту. 05 квітня 2016 року між міською радою та позивачем було укладено контракт на виконання обов'язків заступника міського голови Підгородненської міської ради. Згідно п.п. 6.1. п. 6 Контракту зазначено, що «вказаний контракт діє з 06 квітня 2016 року по 06 червня 2016 року або до затвердження розпорядження міського голови від 05 квітня 2016 № 59-к «Про призначення на посаду» на черговому засіданні сесії міської ради.». 27 квітня 2016 року на засіданні чергової сесії міської ради відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» було прийнято рішення №302V/VII «Про затвердження розпорядження від 05.04.2016 № 59-к «Про прийняття на посаду». Тобто позивач був призначений на посаду безстроково з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, а дія контракту була припинена. Не зважаючи на це, без наявності на те будь-яких законних підстав, порушуючи трудові права позивача, закріплені Конституцією України, відповідач 04 серпня 2017 року приймає розпорядження № 117к, яким звільняє позивача з займаної посади, зазначаючи як підставу звільнення п. 8 ст. 36 КЗпП України, тобто за умовами контракту. Позивач вважає, що дії відповідача не відповідають чинному законодавству та порушують його права, тому він змушений звернутися до суду за захистом свої прав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, згідно вимог викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, зазначивши що діями відповідача жодним чином не було порушені права позивача, з тих підстав, що звільнення проведено відповідно до діючого трудового законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 05 квітня 2016 року розпорядженням № 59-к було прийнято на посаду заступника міського голови з 06 квітня 2016 року на умовах контракту. 05 квітня 2016 року між міською радою та позивачем було укладено контракт на виконання обов'язків заступника міського голови Підгородненської міської ради. Згідно п.п. 6.1. п. 6 Контракту зазначено, що «цей контракт діє з 06 квітня 2016 року по 06 червня 2016 року або до затвердження розпорядження міського голови від 05 квітня 2016 № 59-к «Про призначення на посаду» на черговому засіданні сесії міської ради.». 27 квітня 2016 року на засіданні чергової сесії міської ради відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» було прийнято рішення №302V/VII «Про затвердження розпорядження від 05.04.2016 № 59-к «Про прийняття на посаду». Тобто позивач був призначений на посаду безстроково, а дія контракту була припинена.

04 серпня 2017 року відповідач приймає розпорядження № 117к, яким звільняє позивача з займаної посади, зазначаючи як підставу звільнення п. 8 ст. 36 КЗпП України, тобто за умовами контракту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як встановлено судом з 27 квітня 2016 року по 04 серпня 2017 року позивач працював не на умовах контракту, а за усним безстроковим трудовим договором, на підставі розпорядження міського голови від 05 квітня 2016 року № 59-к «Про призначення на посаду» та рішення Підгородненської міської ради № 302V/VII «Про затвердження розпорядження від 05 квітня 2016 року № 59-к «Про прийняття на посаду». Таким чином, звільнення позивача за п. 8 ст. 36 КЗпП України є безпідставним.

Згідно ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю встановлено, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Судом встановлено, що відповідач звільнив ОСОБА_1, в період коли останній перебував на лікарняному, що також підтверджується довідкою КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня №9» від 04 серпня 2017 року.д

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника позивача щодо наявності порушень при винесені розпорядження №117к.

Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Представником відповідача не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують відсутність порушень норм чинного законодавства та спростовують доводи позивача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його з порушенням норм Кодексу Законів про працю, а тому позов підлягає задоволеню в частині скасування розпорядження Підгородненського міського голови №117к від 04 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника міського голови, та зобов'язання Підгородненського міського голову поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Підгородненського міського голови.

У відповідності до частини 2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не до задоволення, оскільки суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано жодних змістовних обґрунтувань зазначеної вимоги.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 6, 17, 18, 104-106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Підгородненського міського голови Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Підгородненського міського голови №117к від 04 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника міського голови.

Зобов'язати Підгородненського міського голову поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Підгородненського міського голови.

В іншій частині вимог - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шабанов А.М.