Справа № 804/5311/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2017 рокусправа № 804/5311/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дівес»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 30 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дівес» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Торговий дім «Дівес» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110050004/2016/100027/1 від 13.05.2016р. та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110050004/2016/0067 від 12.05.2016р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договірна вартість придбаного товариством за зовнішньоекономічним контрактом від 23.03.2016 року № 804/788, укладеного з ПАТ «Северсталь», металопродукції склала 21080 рублів РФ за одну тону. Рішенням про коригування митної вартості товару №110050004/2016/100027/1 від 13.05.2016р., яким ціна товару скоригована за резервним методом до рівня 23500 рублів РФ за тонну, який жодним чином не обґрунтований відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Торговий дім «Дівес» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Затребувані митницею документи жодним чином не мають відношення для підтвердження митної вартості товару, визначеною за ціною контракту, та обставина що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю не є підставою для відмови у визначенні митної вартості за основним методом і не свідчить про наявність порушень з боку декларанта.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Дніпропетровська митниця ДФС просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Торговий дім «Дівес» просила задовольнити вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник митниці не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.03.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Северсталь» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дівес» (покупець) укладено контракт №804/788, згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець купити металопродукцію (товар) на суму, яка зазначена в підписаних специфікаціях.

Найменування товару, кількість , ціна, технічні умови та інші вимог до якості, пакування, період і умови поставки товару, прикордонна залізнична станція переходу, залізнична станція призначення, залізнична станція відправлення визначаються і погоджуються сторонами в специфікації (специфікаціях), до Контракту, що є невід'ємними частинами.

Для митного оформлення 12.05.2016р. ТОВ «Торговий дім «Дівес» подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110050004/2016/001760, в режимі ІМ 40 АА.

В графі 31 ВМД №110050004/2016/001760 наведено опис імпортованого товару, а саме: 1.прутки гарячекатані, вільно укладені в бунти, з вуглецевої сталі, круглого поперечного порізу діаметром менше як 14 мм., з масою частковою вуглецю понад 0,06%, але менш як 0,25%: - катанка гарячекатана в мотках (круг в мотках), СТЗСП, круг 6.5, 12 мм. - 68,8- т: вміст С - 0,17-0,18 %, Див. «електронний інвойс», 2. Місць - 68 CL 3. 0.

За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення. вантажу на суму 1450304,00 руб. (графа 22), вага нетто 68800 кг. (графа 38), а саме:

- 2719 - 21468866 від 30.04.2016р.;

- 3105 - від 29.04.2016р.;

- 4103 - доп.угода №1 від 31.03.2016р.;

- 4103 - специфікація №17/6-1562 від 31.03.2016р.;

- 4104 - 804/62 від 23.03.2016р., 31.03.2017р.;

- d4207 - 25 від 10.05.2016р., 31.12.2016р.;

- 5504 - 2719 від 30.04.2016р.;

- 7014 - 3105 від 29.04.2016р.;

- 9000 - сертифікат якості №23966 від 28.04.2016р.;

- 9000 - сертифікат якості №23967 від 28.04.2016р.

Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 20080,00 руб.РФ/т.

За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення, митницею встановлено наступні обставини:

- у специфікації від 31.03.2016р. №17/6-1562 зазначено умови поставки DAP прикордонна станція, що суперечить умовам поставки зазначеним в рахунку від 29.04.2016р. №2, а саме DAP Кривий Ріг - западний;

- у специфікації від 31.03.2016р. №17/6-1562 зазначено умови оплати, а саме 100% передоплати до 28 березня документи про що відсутні у пакеті документів наданих до митного оформлення.

Отже, за наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовою особою митниці під час митного оформлення, у відповідача виникли підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів.

Про виявлені вищезазначені розбіжності та обставини, з урахуванням положень статті 53 Митного кодексу України, декларанту повідомлено про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

1) виписки з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

Також митницею було повідомлено декларанту, що за власним бажанням він може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Листом від 13.05.2016 року декларантом надані наступні документи:

1) платіжне доручення №1 ВІД 08.04.2016р.;

2) лист ПАО «СЕВЕРСТАЛЬ» від 12.05.2016р. №РС-6/1004-138;

3) лист ДП «Держзовнішінформу» від 12.05.2016р. №112/591.

При дослідженні митним органом додатково наданих документів, встановлено, що надане платіжне доручення неможливо ідентифікувати з партією товару, що оцінюється. Доручення не містить номера та дати специфікації (заказу) №17/6-1562 від 31.03.2016р. Сума перерахованих коштів - 5565120 рос.руб. перевищує вартість партії товару 1450304 рос.руб. Лист ПАО «СЕВЕРСТАЛЬ» від 12.05.2016р. №РС-6/1004-138 не спростовує умови поставки DAP Кривий Ріг - западний, зазначені в рахунку (для митного оформлення) № від 29.04.2016р. складеним ПАО «СЕВЕРСТАЛЬ» Крім того, в листі є посилання на заказ №15/6-1562, а товар поставлений по специфікації (заказі) №17/6-1562. Наданий лист ДП «Держзовнішінформу» від 12.05.2016р. №112/591 містить інформативний характер, відсутні відомості щодо сайтів використаних інтернет ресурсів та змісту додатково наданої інформації.

Електронним повідомленням від 13.05.2016р. б/н декларантом надіслано відмову від подання інших документів та прохання завершити митне оформлення.

За результатами вказаної процедури 13.05.2016 року винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 110050004/2016/100027/1, в якому митна вартість товару скоригована до 23500,00 руб./т. (метод 2ґ- резервний) та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110050004/2016/00067.

Митним органом була визначена митна вартість товару виходячи з того, що попереднє оформлення такого товару було оформлено з коригуванням митної вартості відповідно до наявної у митному органі інформації щодо вартості оцінюваних товарів ЕМД №110120002/2016/503051 від 13.04.2016р., що визнана на рівні 23500,00 рос.руб./т.

Відповідно до ст.55 Митного кодексу України товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за МД №110050004/2016/001789 від 13.05.2016 року.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України).

Під час дії гарантійних зобов'язань, позивач не надав додаткових документів для перегляду відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) оскільки позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів зазначає, що у митниці були достатні підстави для сумніву щодо рівня ціни товару для цілей визначення митної вартості товару.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом, що підтверджується матеріалами справи. При цьому митним органом належним чином мотивовано необхідність застосування резервного методу та неможливості застосування попередніх.

Крім того на момент прийняття оскаржуваного рішення, позивачем не було надано належні підтвердження формування ціни товару.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дівес» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 23 серпня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник