Справа № 766/13286/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р.м. ОдесаСправа № 766/13286/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Зуєвої Л.Є., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого держаного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Херсонській області ОСОБА_2, Державної екологічної інспекції у Херсонській області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Садівничого товариства «Водник», про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги старшому держаному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Херсонській області ОСОБА_2 та Державній екологічній інспекції у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 03-10/389 від 07 жовтня 2016 року.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки.

В свою чергу, апелянтом зазначено, що позивачем не заперечується факту будівництва паркану та розміщення будівельних матеріалів на самовільно зайнятій земельній ділянці, внаслідок чого апелянт вважає доведеним вчинене позивачем адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2015 року позивач набув право власності на земельну ділянку, площею 0,0470 га для ведення садівництва, що розташована за адресою: Херсонська міська рада, Великий Потьомкінський острів, садівниче товариство «Водник», земельна ділянка № 35, кадастровий номер земельної ділянки - :17:002:0182.

При цьому, Державною екологічною інспекцією в Херсонській області проведено перевірку з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Садівничого товариства «Водник», на підставі заяви голови садівничого товариства «Водник», стосовно самовільного заняття земельної ділянки в прибережній захисній смузі р. Дніпро.

За наслідками проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією в Херсонській області 07 жовтня 2016 року складено акт № 02-11/316 про порушення вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, яким встановлено, що позивачем самовільно зайнято земельну ділянку в прибережній захисній смузі р. Дніпро, площею 71,98 кв.м .

Внаслідок чого, постановою Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 07 жовтня 2016 року №03-10/389 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 53-1 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у сумі 450 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП, самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 242-1 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, що затверджено указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011, основними завданнями Держекоінспекції України, зокрема, є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Колегією суддів встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення контролюючим органом факту самовільного зайняття земельної ділянки, загальною площею 71,98 кв.м, а також невиконання природоохоронного режиму використання відповідної земельної ділянки.

Так, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень та у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі та акту перевірки вбачається, що на спірній земельній ділянці попередніми власниками збудовано господарську споруду.

При цьому, із наявних у матеріалах справи фотознімків спірної земельної ділянки вбачається, що на останній не здійснюється будь-яких будівельних та інших робіт, які б могли свідчити про самовільне використання земельної ділянки.

Вказані обставини також підтверджуються актом перевірки, з якого вбачається лише про наявність піску на території спірної земельної ділянки.

Крім того, наявний на території земельної ділянки паркан та огорожа, зокрема, відмежовуючі останню від сусідніх земельних ділянок, не перешкоджають доступу до захисної смуги р. Дніпро, про що також зазначено в акті перевірки.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у субєкта владних повноважень наявний обовязок доказати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, субєктом владних повноважень не надано, а судом не зібрано, жодного належного доказу, що підтверджує факт порушення позивачем природоохоронного законодавства, шляхом самовільного захоплення та використання спірної земельної ділянки з порушенням встановленого режиму її використання.

Посилання контролюючого органу на викладені позивачем в позовній заяві обставини справи, як на підтвердження правомірності прийнятого рішення, не приймаються колегією суддів, так як такі обставини не були відомі контролюючому органу під час прийняття оскаржуваного рішення.

Більш того, певні дії позивача щодо догляду за спірною земельною ділянкою, зазначені останнім у адміністративному позові, на думку колегії суддів, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення водного та земельного законодавства.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Л.Є. Зуєва

ОСОБА_3