Справа № 819/1566/16
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1566/16

23 серпня 2017 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Павловського Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірним рішення відповідача про відмову в задоволенні скарги на неправомірні дії та бездіяльність посадової особи відповідача під час розгляду звернення та зобов'язання задовольнити скаргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 819/355/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 у справі 876/5057/15, позовну заяву ОСОБА_4 - О. А. задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської обласної державної адміністрації та зобовязано Тернопільську обласну державну адміністрацію належно у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" розглянути скаргу ОСОБА_4 від 27.06.2014 та звернення від 12.01.2015, в її присутності.

Враховуючи те, що зазначена постанова суду належним чином не виконувалася Тернопільською ОДА, 29.02.2016 позивач звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою, в якій просила притягнути голову Тернопільської ОДА ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду зазначеної заяви, Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання соціально економічних та гуманітарних прав ОСОБА_6 (далі Представник Уповноваженого) листом № 8.3/7-Н261185;Н261407.16-1/19-14 від 24.03.2016 повідомив позивача про відкриття провадження Уповноваженого з прав людини у справі про забезпечення прав на належний розгляд керівництвом Тернопільської ОДА скарги позивача від 27.06.2014 на виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 819/355/15-а. Водночас, за результатами вивчення інформації, наданої керівництвом Тернопільської ОДА та Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області, Представник Уповноваженого листом № 8.3/7-Н265837;268730.16-3/19-14 від 06.09.2016 повідомив позивача про закриття провадження, у завязку із відсутністю правових підстав для застосування додаткових заходів реагування Уповноваженого з прав людини за зверненням позивача від 29.02.2016.

Не погодившись із такою відмовою, 04.10.2016 позивач звернулася зі скаргою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на незаконну діяльність та бездіяльність посадової особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, допущені під час розгляду її звернення від 29.02.2016, мотивуючи тим, що відповідач під час розгляду зазначеного звернення порушив положення статей 15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян". Крім того відповідач не склав, відповідно до пункту 8-1 ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого голова Тернопільської ОДА уникнув адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду зазначеної скарги, керівник ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_7 листом № 2/9-Н276159.16/19-14 від 02.11.2016 повідомив позивача про відсутність правових підстав для застосування заходів реагування за її скаргою від 04.10.2016.

Проте, позивач не погоджується із такими висновками, які викладені у зазначеному листі, а також вважає, що відповідач порушив її право на обєктивний та всебічний розгляд звернення та не виконав свого обовязку виявити, усунути причини та умови, які сприяли порушенням.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що за результатами розгляду скарги позивачу у передбачений строк надіслано ґрунтовану відповідь за № 2/9-Н276159.16/19-14 від 02.11.2016, а факт незгоди позивачем із такою відповіддю не свідчить про не повний, не всебічний чи не обєктивний розгляд її скарги.

Таким чином, представник відповідача з огляду на зазначене та посилаючись на пояснення викладені у письмовому запереченні, просила у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 819/355/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 у справі 876/5057/15, позовну заяву ОСОБА_4 - О. А. задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської обласної державної адміністрації та зобовязано Тернопільську обласну державну адміністрацію належно у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" розглянути скаргу ОСОБА_4 від 27.06.2014 та звернення від 12.01.2015, в її присутності.

Позивачка вважає, що зазначена постанова суду належним чином не виконувалася Тернопільською ОДА, а відтак 29.02.2016 вона звернулась до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою, в якій просила притягнути голову Тернопільської ОДА ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду зазначеної заяви, Представник Уповноваженого листом № 8.3/7-Н261185;Н261407.16-1/19-14 від 24.03.2016 повідомив позивача про відкриття провадження Уповноваженого з прав людини у справі про забезпечення прав на належний розгляд керівництвом Тернопільської ОДА скарги позивача від 27.06.2014 на виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 819/355/15-а.

Водночас, за результатами вивчення інформації, наданої керівництвом Тернопільської ОДА та Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області, Представник Уповноваженого листом № 8.3/7-Н265837;268730.16-3/19-14 від 06.09.2016 повідомив позивача про закриття провадження, у завязку із відсутністю правових підстав для застосування додаткових заходів реагування Уповноваженого з прав людини за зверненням позивача від 29.02.2016.

Не погодившись із такою відмовою, 04.10.2016 позивач звернулася зі скаргою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на незаконну діяльність та бездіяльність посадової особи ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, допущені під час розгляду її звернення від 29.02.2016.

За результатами розгляду зазначеної скарги, керівник ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_7 листом № 2/9-Н276159.16/19-14 від 02.11.2016 повідомив позивача про відсутність правових підстав для застосування заходів реагування за скаргою позивача від 04.10.2016.

Водночас, у зазначеному листі було розяснено позивачу вимоги частини другої ст. 38 КУпАП, за якою стягнення при триваючому правопорушенні може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернулася з позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі Закон № 776/97-ВР) визначено, що уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до частини першої ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Згідно із частиною третьою ст. 17 Закону № 776/97-ВР при розгляді звернення Уповноважений:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Суд встановив, що за результатами розгляду звернення позивача від 29.02.2016, Представник Уповноваженого листом № 8.3/7-Н261185;Н261407.16-1/19-14 від 24.03.2016, повідомив позивача про відкриття провадження Уповноваженого з прав людини у справі про забезпечення прав на належний розгляд керівництвом Тернопільської ОДА скарги позивача від 27.06.2014.

Водночас, зазначено у листі, що позивача про результати розгляду за її зверненням буде повідомлено додатково, оскільки з метою повного та всебічного зясування всіх обставин відповідач відповідно до статей 17, 22 Закону № 776/97-ВР направляв запити від 24.03.2016 № 8.3/7-Н261185;Н261407.16/19-14, від 09.06.2016 № 8.3/7-Н265837.16-1/19-14, від 14.07.2016 № 8.3/7-Н268730.16/19-69 до Тернопільської ОДА та від 09.06.2016 № 8.3/7-Н265837.16/19-14 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена відповідь за результатами розгляду звернення позивача від 29.02.2016 розглянута відповідачем у передбачений строк Законом № 393/96-ВР, тобто у термін не більше одного місяця.

Як випливає з матеріалів справи, що за результатами аналізу відповідей, отриманих за зазначеними запитами, Представник Уповноваженого листом № 8.3/7-Н265837;268730.16-3/19-14 від 06.09.2016 повідомив позивача про відсутність правових підстав для застосування додаткових заходів реагування Уповноваженого з прав людини за зверненням позивача від 29.02.2016, оскільки 28.04.2016 за № 01-2178/36-04 Тернопільською ОДА надано відповідь позивачу щодо розгляду скарги від 27.06.2014.

Відповідно до статей 11, 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розглядаючи скаргу позивача від 04.10.2016 на незаконну діяльність та бездіяльність посадової особи ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, допущені під час розгляду звернення позивача від 29.02.2016, керівник ОСОБА_3 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_7 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідь відповідача за № 2/9-Н276159.16/19-14 від 02.11.2016 є обґрунтована та прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а незадоволення позивача наданою на її скаргу відповіддю - не свідчить про бездіяльність відповідача та їхніх посадових осіб чи порушення ними порядку розгляду звернень, скарг.

При цьому судом враховується те, що після набрання законної сили постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 у справі № 819/355/15-а ОСОБА_4 В-О.А. щодо її виконання в органи ДВС не зверталась взагалі, а її твердження про те, що вказана постанова повинна виконуватись у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" є помилковим.

Відповідно до ч. 4 ст.257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Позивач про примусове виконання судового рішення не зверталась взагалі, що і було встановлено відповідачем при перевірці її звернень, а відтак вимоги позивача до задоволення не підлягають.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_8 - ОСОБА_2 до секретаріату Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини про визнання неправомірним рішення відповідача про відмову в задоволенні скарги на неправомірні дії та бездіяльність посадової особи відповідача під час розгляду звернення та зобов'язання задовольнити скаргу - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.