Справа № 806/1986/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Житомир справа № 806/1986/17

категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- Продовжити строк для сплати розрахункової суми для викупа автомобіля "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого на ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

- Зобов"язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати йому довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_2 зі сплатою його залишкової вартості.

В обгрунтування позову зазначає, що у 2008 році його батькові ОСОБА_3, як інваліду першої групи, було надано у користування автомобіль "ЗАЗ 110307-42" з правом передачі керування вказаним автомобілем йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Вказує, що після його смерті продовжував користуватися автомобілем. 05.12.2016, звернувшись до УПСЗН ЖОДА із заявою про переоформлення автомобіля на себе, йому було відмовлено у зв"язку зі сплином 6-місячного строку. Вважає таку відмову протиправною, оскільки спадщину після смерті батька прийняв, та помилково вважав, що ніяким терміном у зверненні не обмежений. Крім того, зазначає, що такий строк був пропущений з поважних причин, оскільки його дружина є інвалідом 2 групи та потребує постійного стороннього нагляду. Також, вказує, що від викупу автомобіля не відмовляється. Тому, звернувся до суду, та просить продовжити йому строк для сплати розрахункової суми та зобов"язати відповідача надати дозвіл на перереєстрацію автомобіля.

Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду прибув, подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження. Згідно поданих письмових заперечень просить у позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач звернувся з заявою про перереєстрацію автомобіля, однак пропустив шестимісячний строк на подачу таких заяв, що стало підставою для відмови. Відтак, Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської області державної адміністрації діяв на підставі та в межах закону.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке.

З матеріалів вбачається, що 15.08.2008, батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3, як інваліда 1 групи, Головне управління праці та соціального захисту населення ЖОДА, на пільгових умовах забезпечило автомобілем "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску з наданням права керування сину - ОСОБА_1, що підтверджується копією довідки ГУПСЗН ЖОДА від 20.08.2008 . (а.с.7)

Факт родинних зв"язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження ОСОБА_1. (а.с.10)

Згідно свідоцтва про смерть від 21.06.2011 НОМЕР_3, виданого виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №15.(а.с.9)

05.12.2016 позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на переоформлення транспортного засобу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_3 на нього, як його спадкоємця. (а.с.17)

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було надано письмову відповідь від 26.12.2016 №5763/02, якою відмовлено у задоволенні його зави. При цьому зазначено, що оскільки позивач протягом 6 місяців з дня смерті інваліда не звернувся до Департаменту із заявою та відповідними документами щодо спроможності сплатити до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, вартість автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу зазначеного автомобіля, надати дозвіл на переоформлення автомобіля немає законних підстав. (а.с.18)

Позивач вважає, що такою відмовою його права порушені, тому звернувся до суду для їх захисту.

Спірні правовідносини між сторонами у справі щодо умов та порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, спеціального автотранспорту інвалідів, регулюються правовими нормами Закону України "Про реабілітацію інвалідів в України" від 06.10.2005 р. №2961-IV (далі - Закон №2961), постанови "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.07.2006 р. №999 (далі - Порядок №999), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Статтею 1 Закону №2961 передбачено, що інвалід - це особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав.

Згідно ст. 26 Закону №2961 держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку №999 (чинного на час звернення позивача до відповідача з заявою) передбачено, що інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

- був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. (аналогічна норма була закріплена у Порядку у редакції станом на день смерті батька позивача).

Виходячи з зазначених правових норм, законодавець пов"язує право члена сім"ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства.

Як вбачається з матеріалів справи, батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №15.

Факт родинних зв"язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження ОСОБА_1. (а.с.10)

Будь яких даних, що у позивач має інший автомобіль, у тому числі отриманий через Головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції у матеріалах справи не міститься та у запереченнях відповідача про це не значиться.

Також, довідкою , виданою виконкомом Листвинської сільської ради підтверджено, що на момент смерті ОСОБА_2, позивач - ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований по місцю та реєстрації свого батька.

Крім того, з позовної заяви слідує, що позивач має намір сплатити відповідні кошти для викупу автомобіля.

Зазначене не оспорюється і відповідачем.

Відповідно до п. 3 Порядку №999, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Крім того, суд зазначає, що спадкоємець отримує всі права і обов'язки, які були у спадкодавця на момент смерті. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем ("присутніх спадкоємців"), встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Відтак, суд вважає, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних підстав для переоформлення транспортного засобу - автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_3 на нього, як його спадкоємця, з огляду на що йому протиправно відмовлено у наданні дозволу на переоформлення автомобіля .

Водночас, що стосується позовних вимог стосовно продовження позивачу строку для сплати розрахункової суми для викупу автомобіля.

Позивач стверджує, що не був обізнаний про необхідність звернення до відповідача з відповідною заявою та вважає, що його протиправно не повідомлено про таке право. Крім того, у даний період здійснював догляд за дружиною - інвалідом.

З даного приводу суд зазначає наступне.

У п.16 Порядку 999 вказано, що розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Таким чином, саме на відповідача, який виконує державні функції в соціальній сфері, покладено обов'язок запропонувати позивачу скористатись правом, яке виникло в неї після смерті його дружини вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-рахунку за формою, що затверджується Мінсоцполітики, як це визначено п. 16 Порядку.

Як вбачається з наданих сторонами доказів, відповідач не повідомив позивача про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати залишкової вартості про обов'язок повернути управлінню праці та соціального захисту населення облдержадміністрації автомобіль у повному комплекті та про необхідність звернутись до управління праці та соціального захисту населення для вирішення зазначеного питання.

Таким чином, позивач не був обізнаний про можливість скористатись правом на викуп автомобіля і що це право обмежено шестимісячним строком.

При цьому, твердження відповідача, що позивач не звертався до нього із заявою про переоформлення автомобіля раніше суд не бере до уваги, оскільки п. 16 Порядку передбачено звернення громадянина із заявою лише у випадку, коли спадкоємцю повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль.

Отже, оцінюючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк пропущено через бездіяльність відповідача, який не визначив розрахункову суму для викупу автомобіля, внаслідок чого позивач не зміг скористатись гарантованим державою правом.

Також встановлено, що рішення суду про вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, на час звернення позивача прийнято не було, а відповідач звернувся з таким позовом лише після подання позивачем заяви про переоформлення автомобіля.

Судом також взято до уваги, що позивач, після смерті батька доглядав за хворою дружиною, яка є інвалідом 2 групи та що йому не було повідомлено відповідачем, яку суму необхідно сплатити для переоформлення на себе автомобіля.

За таких обставин, суд вважає, що шестимісячний строк пропущено через бездіяльність відповідача, внаслідок чого позивач не зміг скористатись гарантованим державою правом.

Водночас, суд зазначає, що діючим законодавством не передбачено можливості продовження встановленого шестимісячного строку з дня смерті інваліда для сплати до бюджету розрахункової суми судовим рішенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов"язання Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати позивачу довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_2 зі сплатою його залишкової вартості, з огляду на що, частково задовольняє позов ОСОБА_1.

Керуючись статтями 86,128,160-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки "ЗАЗ 110307-42", 2008 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1 та дозвіл на перереєстрацію з покійного батька ОСОБА_2 зі сплатою його залишкової вартості.

В іншій частині відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос