Справа № 331/4077/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/159/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до молодшого інспектора взводу із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Ковальова Віталія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до молодшого інспектора взводу із забезпечення супроводження ГУ НП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Ковальова В.О. про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2017 року близько 07 год. 00 хв. в м. Василівка по трасі Енергодар - Василівка - Бердянськ, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Opel Kadett, державний номер НОМЕР_1, наближаючись до перехрестя, впевнився в безпечності його проїзду та, не перешкоджаючи у русі приближаючому автомобілю з лівого боку - Mersedes Benz Sprinter, проїхав перехрестя, не змінюючи швидкості та напряму руху. При цьому, водій Mersedes Benz Sprinter також безпечно проїхав перехрестя не змінюючи швидкості та напряму руху через деякий проміжок часу. Після чого ОСОБА_1 одразу був зупинений молодшим інспектором взводу із забезпечення супроводження ГУ НП в Запорізькій області Ковальовим В.О., який висловив вимогу про пред'явлення документів та повідомив позивача про порушення ним вимоги Правил дорожнього руху, а саме рухаючись другорядною дорогою, не надав перевагу в русі транспортному засобі, який рухався по головній дорозі. Позивач посилаючись на невідповідність вимогам законодавства складеної відповідачем постанови про адміністративне правопорушення, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 393200 від 17.06.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Ковальов В.О. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову чи пояснень суду не надав. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.06.2017 року молодшим інспектором взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області Ковальовим В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за те, що ОСОБА_1 07.06.2017 р. о 06 год. 58 хв. в Запорізькій області, м. Василівка на автодорозі М-18 їдучі по другорядній дорозі не надав перевагу в русі іншому транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративні правопорушення, а саме: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Відповідач письмових заперечень на позов та доказів на підтвердження правомірності свого рішення не надав. Таким чином, доводи позивача спростовані не були, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Таким чином, відповідач доказів, які б спростовували обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог суду не надав. Тому суду не зрозуміло, чи порушив позивач вимогу ПДР, а також викликає сумнів те, чи скоїв позивач адміністративне правопорушення.

Суд, проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 393200 від 07.06.2017 року.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до молодшого інспектора взводу із забезпечення супроводження ГУ НП в Запорізькій області Ковальова В.О. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до молодшого інспектора взводу із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Ковальова Віталія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 393200 від 07.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька