Справа № 607/4318/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/8370/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

за участі секретаря судового засідання Гнатик А.З.,

представника відповідача Гребеняка Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у справі № 607/4318/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільської митниці ДФС про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася з адміністративним позовом Тернопільської митниці ДФС (далі - Відповідач) в якому просить скасувати постанову про порушення митних правил № 0066/403000000/17 від 22.03.2017 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив Відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті та жодних доказів того, що ремонту зазначений транспортний засіб потребував відновлення в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, документи не містять.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 09 лютого 2017 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням Тернопільської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0066/403000000/17, з якого слідує, що 06 січня 2017 року Тернопільською митницею ДФС отримано лист Чернівецької митниці ДФС №175/24-70- 20-05/03 від 05 січня 2017 року щодо не вивезення за межі митної території України автомобіля марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2. кузов НОМЕР_1. В результаті проведеної перевірки встановлено, що вказаний автомобіль був ввезений 04.11.2016 року громадянкою - резидентом ОСОБА_2 через пункт пропуску «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС на митну територію України в митному режимі «транзит» шляхом вибору смуги руху «зелений коридор». Не вивезення автомобіля марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 підтверджується витягом заданими диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор 2006».

Як вбачається із постанови у справі про порушення митних правил № 0066/403000000/17 від 22 березня 2017, 06.01.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Крім того, згідно протоколу про дорожньо-транспортну пригоду, складеного 14 листопада 2016 року у формі повідомлення (євро-протокол), 14 листопада 2016 року автомобіль HUMMER, р.н. НОМЕР_2 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та зазнав пошкоджень.

Як вбачається із довідки, виданої 21 лютого 2017 року фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3, автомобіль марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, з 15.11.2016 року по 21.02.2017 року перебував на станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з проведенням малярно-рихтувальних робіт та ремонтом електрообладнання.

Про дану обставину ОСОБА_2 повідомила листом від 14 листопада 2016 року Львівську митницю ДФС та 12 грудня 2016 року Тернопільську митницю ДФС.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб не був вивезений Позивачем за митну територію України у визначені терміни з поважних причин, зокрема через пошкодження транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди..

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 95 МК України, встановлені такі строки для транзитних перевезень: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апеляційним судом встановлено, що Позивач повідомила орган ДФС про неможливість у встановлений строк здійснити вивезення автомобіля марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2. кузов НОМЕР_1 за межі митної території України, у зв'язку з тим, що вищевказаний автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та зазнав пошкоджень, несумісних із його подальшою експлуатацією та перебував на ремонті у період з 15.11.2016 року по 21.02.2017 року у ФОП ОСОБА_3, за адресою - АДРЕСА_1, що підтверджено замовленням на ремонт № ТНВ-0008860 від 15.11.2016 р., нарядами-замовленнями на виконання робіт № ТНВ- 0008860 від 15.11.2016, № ТНВ-0000628 від 17.11.2016, № ТНВ-0000711 від 23.01.2017; актами виконаних робіт до вказаних нарядів-замовлень.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. № 657 (далі-Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку:

- аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

- обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

- факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на обставину непереборної сили, а саме поломку транспортного засобу, крім того й такою, що була спричинена аварією, яка унеможливила його пересування.

Згідно з п.3 розділу VIII Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В контексті вищевикладених процесуальних норм суд апеляційної інстанції бере до уваги пояснення ОСОБА_2 відносно того, що Позивач не мав можливості своєчасно вивезти автомобіль марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 за митну територію України у зв'язку із поломкою транспортного засобу та перебування його на ремонті у ФОП ОСОБА_3, за адресою - АДРЕСА_1» з 15.11.2016 року по 21.02.2017 року, а також у зв'язку з потраплянням в ДТП 14.11.2016 року. Так, в підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 надала на розгляд суду належні документи, а саме: замовлення на ремонт № ТНВ-0008860 від 15.11.2016 р., наряди-замовлення на виконання робіт № ТНВ- 0008860 від 15.11.2016, № ТНВ-0000628 від 17.11.2016, № ТНВ-0000711 від 23.01.2017; акти виконаних робіт до вказаних нарядів-замовлень. При цьому Позивач повідомила заявою митний орган про факт ДТП з автомобілем та перебування його на ремонті.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Беручи до уваги вищевикладену процесуальну норму та подані Позивачем належні підтверджуючі документи фактів поломки та аварії транспортного засобу марки HUMMER, р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 (які не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення), апеляційний суд вважає, що в даному випадку у діях Позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки порушення митних правил було вчинено внаслідок аварії транспортного засобу, підтвердженої належними доказами.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду звертає також увагу на те, що листом від 15.12.2016 року № 4932/11/19-70-18/Л Тернопільська митниця ДФС на звернення ОСОБА_2 щодо неможливості своєчасного вивезення автомобіля через його ушкодження повідомила Позивача, що автомобіль необхідно вивезти одразу ж після завершення ремонту (а.с. 43).

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зорієнтував Позивача на певний алгоритм дій і не заперечував проти вивезення автомобіля після завершення його ремонту.

Отже Позивач діяла відповідно до даного листа та вивезла автомобіль одразу ж після завершення його ремонту.

Сумніви Відповідача у нездатності автомобіля пересуватися власним ходом після аварії матеріалами справи не підтверджені.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький

Повний текст складено 01.09.2017