Справа № 583/2131/17
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2131/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги і зобов`язання вчинити дії по її виплаті,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни. З 17.11.1984 року по 08.01.1987 року ОСОБА_1 проходив службу в військовому званні рядовий в військовій частині НОМЕР_1 . В період з 06.11.1985 року по 11.02.1989 року приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан. Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 881 від 01.03.2016 року) позивач отримав вогнепальне осколкове поранення лівої кисті, МВТ (забій речовини головного мозку середнього ступеня важкості), забій лівого плеча (1986 року), що в подальшому призвело до розвитку стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ у вигляді після травматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст., прогресуючого кризового перебігу, з вираженим церебростенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією, частими судинними кризами змішаного характеру, мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю, післятравматичного церебрального лікворо-гіпертензивним синдромом, вираженим атактичним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією ІІ-ІІІ ст., органічного розладу особистості і поведінки внаслідок ЧМТ з помірним зниженням пам`яті, вторинної артеріальної гіпертензії ІІ ст., часткової атрофії зорового нерву. Поранення пов`язане з виконанням обов`язків війської служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. В 2017 році позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової компенсації згідно вимог чинного законодавства, однак висновком Міністрства оборони України від 27 січня 2017 року йому відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з 01.01.2017 року та зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (Республіка Афганістан, 1986 року).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України справа розглядається у відкритому судовому засіданні без фіксації технічними засобами.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Позивач проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 в період з 17.11.1984 року (пр. № 316) по 08 січня 1987 року (пр.№8) на посаді водія, військове звання рядовий. В період з 06.11.1985 року по 11.02.2017 року приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується копією архівної довідки від 03.02.2005 року за № 4/13544 (а.с. 5).

З архівної довідки від 05 липня 2007 року за № 4/18342 вбачається, що ОСОБА_1 з приводу мінно-вибухової травми (забій речовини головного мозку середньої тяжкості), забій лівого плеча, осколкове поранення лівої кисті, знаходився на лікуванні у військовому госпіталі в/ч 86608 з 10.01.1986 року по 16.02.1986 року, причинний зв`язок травма отримана при виконанні обов`язків військової служби (а.с.6).

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця за № 881 від 01 березня 2016 року поранення, травма та захворювання ОСОБА_2 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.7).

З витягу з Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017 року за № 4 ОСОБА_1 , якого звільнено з Управління МВС України в Сумській області 31.05.2008 року та 16.08.2016 року визнано інвалідом третьої групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних із реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи. Витрати пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги начальницькому складу органів внутрішніх справ України мають здійснюватися органами внутрішніх справ (а.с.8).

З листа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 06.04.2017 року за № 11/104 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги та рекомендовано за роз`ясненням щодо одержаної травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії звернутися до Міністерства оборони України (а.с.9).

У відповідності до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу"(далі - Закон № 2232).

Відповідно до ст.41 Закону № 2232 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом №2011. Зокрема, розділом 2 цього Закону, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Частиною 2 ст.16 Закону № 2011 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Відповідно до п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (далі - Порядок № 499) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Тобто, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15.

Враховуючи, що інвалідність позивача настала в результаті поранення і захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, то на момент його звернення з відповідною заявою до відповідача ОСОБА_1 мав право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ч.2 ст.16 Закону № 2011.

При цьому, як вбачається із документів, наявних в матеріалах справи, встановлення ІІІ групи інвалідності позивачу відбувалось саме на підставі захворювань, що пов`язані із пораненням отриманим позивачем під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. Отже, судом встановлено, що позивач жодних інших поранень, окрім отриманих ним під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан не отримував, службу в інших місцях не проходив. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.

Статтею 16 Закону № 2011 встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`яти річного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" установлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою. Зокрема, пунктом 2 Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовці в строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби виплачується одноразова грошова допомога інвалідам ІІІ групи у розмірі 48 місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, він має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями ч.2 ст.16 Закону № 2011, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним відмови відповідача у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що в спірних правовідносинах саме на Міністерство оборони України як на головного розпорядника коштів покладено обов`язок щодо прийняття рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням останньому інвалідності III групи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Міністерства оборони України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Доводи представника відповідача з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд не приймає до уваги, оскільки хоча позивач і отримав відмову Міністерства оборони України у призначенні йому одноразової грошової допомоги в січні 2017 року, однак він за рекомендацією Міністерства оборони України звертався з заявою про виплату одноразової грошової допомоги до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, на яку він отримав відповідь лише 16 квітня 2017 року, а до суду позивач звернувся з вказаним позовом 14.08.2017 року. За таких обставин суд вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко