Справа № 643/5896/17
Суддя: Довготько Т. М.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/5896/17
Провадження № 2-а/643/255/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2017 року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі судового засідання - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Орган опіки та піклування Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з вище зазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення головного спеціаліста Відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова Сідоренко І.Н. від 20.04.2017року про відмову у знятті з реєстрації та у реєстрації нового місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_5 за адресою її чоловіка ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) як такі, що не відповідають вимогам Закону та порушують охоронювані Законом інтереси її дитини ОСОБА_5 Надати дитині ОСОБА_5 право на зняття з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за адресою її чоловіка ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що 19.04.2017року вона звернулась до Центру надання адміністративних послуг Московського району м.Харкова з заявами до відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_5 (12 років, зареєстрована з нею за адресою: АДРЕСА_2) та про реєстрацію її місця проживання за адресою реєстрації її чоловіка ОСОБА_3 (АДРЕСА_1). Вказану службову 2-х кімнатну квартиру було надано її чоловіку ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Київської районної ради м.Харкова №120-3 від 16.05.2000року. В теперішній час разом з ним в квартирі зареєстрована його донька від першого шлюбу ОСОБА_6 (18років), яка не заперечує проти реєстрації її доньки ОСОБА_5 Рідний батько її доньки ОСОБА_7 помер у 2006році. В реєстрації місця проживання її доньки ОСОБА_5 за адресою реєстрації її чоловіка ОСОБА_3 головним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова Сідоренко І.Н. було відмовлено 20.04.2017року. Своє рішення Сідоренко І.Н. прийняла на підставі Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016року та ч.3 ст.29 Цивільного Кодексу України, якою передбачено, що «місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів), або одного з них, з ким вона проживає…». Вважає таке рішення протиправним, оскільки у відповідності до ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого Самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч.3 ст. 29 Цивільного Кодексу України законодавцем також передбачено інший варіант реєстрації дитини у віці від десяти до чотирнадцяти років «...якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками...». Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного Кодексу України «Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини». Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно зі ст. 8 Конвенції Ради Європи, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожен має право до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст.2 протоколу № 4 до Конвенції, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином вважає, що відмова головним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова Сідоренко І.Н. 20.04.2017 р. в реєстрації місця проживання її доньки ОСОБА_5 за адресою реєстрації її чоловіка ОСОБА_3 є втручанням в приватне і сімейне життя їх сім'ї, грубо порушує гарантовані Конвенцією Ради Європи «Про захист прав людини та основоположних свобод», Конституцією, Цивільним, Сімейним кодексами, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права її доньки ОСОБА_5 вільно вибирати, за її згодою, місце проживання на території України.

В судовому засіданні ОСОБА_3, діючий в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності та як третя особа - позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в них. Крім іншого зазначив, що позивач є його дружиною, вона разом з донькою ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Вказану службову 2-х кімнатну квартиру було надано йому згідно рішення виконавчого комітету Київської районної ради м.Харкова. В теперішній час разом з ним в квартирі зареєстрована його донька від першого шлюбу ОСОБА_6. Фактично позивач, її донька ОСОБА_5 та він проживають за адресою: АДРЕСА_3, яка належить позивачці на праві спільної сумісної власності. Реєстрація дитини ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 необхідно для того щоб стати на квартирний облік.

Представник відповідача Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Гончаренко В.В. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях. Просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради- Сахно Є.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву з проханням провести розгляд справи за відсутності органу опіки та піклування. Рішення прийняти на розсуд суду в інтересах дитини.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третю особу ОСОБА_3, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8,13/.

Позивач ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком зазначено ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1, виданого 23.03.2005року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції /а.с.10/.

18.07.2015року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, Серія НОМЕР_2, виданого 18.07.2015року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції /а.с.14/.

Як вбачається із копії довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 06.12.2016року за №3453, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №36 на ім'я ОСОБА_3, що ОСОБА_3 прописаний у АДРЕСА_1, квартира належить територіальній громаді м.Харкова, не приватизована. У цьому житловому приміщенні зареєстровано 2 членів сім'ї, а саме: ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також із довідки вбачається що у вказаній квартирі були прописані у період часу з 02.03.2016року по 28.11.2016року: дружина ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_5 /а.с.15/.

Із рішення виконавчого комітету Київської районної ради м.Харкова №120-3 від 16.05.2000року, вбачається що ОСОБА_3 надано службову двокімнатну ізольовану кв. АДРЕСА_1 з сім'єю 3 чол. /рішення №255/13 від 7.09.99р. Московського РВК про включення кв.АДРЕСА_1 до числа службових житлових приміщень УСБУ/ /а.с.16-17/.

Із Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про осіб місце проживання яких зареєстровано від 19.06.2017року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані 28.11.2016року: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 /а.с.43/.

19.04.2017року до відділу реєстрації місця проживання у Московському районі міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради звернулася ОСОБА_1 (законний представник малолітньої дитини ОСОБА_5) з заявою про реєстрацію місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 і з заявою про зняття з реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_5 з адреси: АДРЕСА_2. Як вбачається із заяв, ОСОБА_1 були надані: свідоцтво про народження ОСОБА_5, паспорт громадянки України ОСОБА_1, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7, рішення ВК Київської районної ради від 16.05.2000р. №120-3 про розгляд протоколу засідання районної житлової комісії. За результатами розгляду заяв ОСОБА_1 20.04.2017року головним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м.Харкова Сідоренко І.Н. було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстрації і у знятті з реєстрації місця проживання. Відповідно до абз.2 п.11 Правил реєстрації, особа не подала необхідних документів, а саме - відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, з 10 до 14 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає /а.с.5,6/.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) та пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від № 207 (далі - Правила) передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема: заяву за встановленою формою; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника /співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків /одного з батьків або законного представника/ представників).

Відповідно до абз. 5 ст. 6 Закону реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Також, п. 18 Правил передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Частиною 3 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_1 (мати дитини) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, рідний батько ОСОБА_5 помер в 2006 році, теперішній чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не оформлював усиновлення стосовно ОСОБА_5 Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що позивач ОСОБА_1 її дитина та він проживають за адресою: АДРЕСА_3.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_11 було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії з причини - особа не подала необхідних документів, а саме: відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання осіб до 14 років обмежено.

Положеннями п. 11 Правил передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації.

Всупереч ч. 3 ст. 29 ЦК України позивачем, ОСОБА_1, було подано заяву про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, в житло, де не зареєстрований і не проживає жодний із батьків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (далі - Конвенція), схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року №«789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вищевказані рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2. та реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 прийняте виключно у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Виходячи з зазначеного, Департаментом реєстрації Харківської міської ради права та законні інтереси позивача не порушені, оскільки посадові особи діяли у чіткій відповідності до вимог законодавства України, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163, 254, 255, 257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Орган опіки та піклування Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Суддя Т.М. Довготько