Справа № 807/900/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/900/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представників позивача - ОСОБА_1 та Буришин Віталія Васильовича;

представника відповідача - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" до Управління держпраці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 серпня 2017 було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Ухвалу у повному обсязі було складено 04 вересня 2017 року.

18 липня 2016 року Адвокат Буришин Віталій Васильович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" звернувся з адміністративним позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду, яким, з урахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав позову, остаточно просив суд: 1. Визнати незаконною та скасувати постанову №07-09-011/264-111 від 05 липня 2016 року першого заступника начальника Управління держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем про накладення штрафу на Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" у розмірі 43500,00 (сорок три тисячі п'ятсот) гривень; 2. Визнати незаконною та скасувати постанову №07-09-011/264-112 від 05 липня 2016 року першого заступника начальника Управління держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем про накладення штрафу на Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" у розмірі 1450,00 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) гривень.

29 серпня 2017 року суд задовольнив клопотання представника позивача про закриття провадження в частині позовних вимог та постановив ухвалу, якою закрив провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" до Управління держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу в частині позовної вимоги про: "2. Визнати незаконною та скасувати постанову № 07-09-011/264-112 від 05 липня 2016 року першого заступника начальника Управління держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем про накладення штрафу на Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" у розмірі 1450,00 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) гривень".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05 липня 2016 року першим заступником начальника Управління держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем винесено постанову № 07-09-011/264-111 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" штрафу у розмірі 43500 грн.. Окрім того, 05 липня 2016 року першим заступником начальника Управління держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем винесено постанову № 07-09-011/264-112 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" штрафу у розмірі 1450 грн.. З зазначеними постановами позивач не згідний та вважає їх незаконними з наступних підстав. Так начальником Управління Держпраці у Закарпатській області було видано наказ № 104 від 21.04.2016 року про здійснення позапланової перевірки дотримання законодавства про працю ТОВ ??Фарт?, Рахівський район, с. Кваси. Відповідно до статті 4 частини 1 Закону України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності? державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Позивач звертає увагу на те, що ТОВ ?Фарт? знаходиться за адресою: 90640, Закарпатська область, рухівський район, село Кваси, будинок №637. Таким чином, посадові особи органу державного нагляду (контролю) здійснили перевірку не за місцем знаходження ТОВ ?Фарт?. Підставою для проведення позапланової перевірки ТОВ ?Фарт? стала заява голови Квасівської сільської ради Рахівського району В.Ю. Дімич. На підставі цієї заяви, інспектор праці звернувся до Державної служби України з питань праці про надання згоди для проведення позапланової перевірки на товаристві, як це передбачено статтею 6 частиною 1 пунктом 6 Закону України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності?. Однак, ні інспектор праці, ні центральний орган виконавчої влади не з'ясували та не перевірили обставини, чи належна фізична особа звернулася про порушення суб'єктом господарювання її законних прав, що мають важливе значення для проведення заходу. Так позивач звертає увагу, що на товаристві працюють 7 осіб, а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Отже, підстав для проведення позапланової перевірки не було, оскільки з цих вищезазначених осіб ніхто не звертався до органу державного нагляду (контролю) з заявою про порушення їхніх законних прав. Згідно акту перевірки від 15 червня 2016 року № 07-09-011/264, в ході проведення перевірки встановлено, що на момент перевірки на товаристві відсутні заповнені трудові книжки з працівниками ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також не було надано для перевірки наказів про призначення 7-ми працівників на роботу та на займані ними посади, їх заяви на роботу, відомості на виплату заробітної плати, повідомлення державної Фіскальної служби про прийняття працівників на роботу. У письмовому поясненні від 14.06.2016 року, яке відібрав головний державний інспектор Питьовка Я.М., директор ОСОБА_1 пояснив, що оформлені трудові книжки по вищевказаних працівниках, накази про їх призначення на роботу та на займані ними посади, їх заяви на роботу, відомості на виплату заробітної плати , повідомлення державної Фіскальної служби про прийняття працівників на роботу на товаристві відсутні, так як уже зазначалось, що ТОВ ?Фарт? знаходиться за адресою с. Кваси, 637, Рахівського району Закарпатської області, і відповідно вищезазначені документи знаходяться за вказаною адресою. Отже, інспектор праці мав з'ясувати та перевірити цю обставину, однак цього не зробив. Таким чином, органом державного нагляду (контролю) було порушено ряд вимог Закону України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності?, що не може визначати винесені органом постанови як законні і у зв'язку з цим підлягають до скасування.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просили суд даний адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, подавши свої письмові заперечення (а.с.а.с. 77-82). Так представник відповідача зазначив, що Управління Держпраці при здійсненні перевірок з питань дотримання законодавства про працю у своїй діяльності керується наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 року № 390 ?Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів?, а не Законом України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності?. На думку позивача, Управління Держпраці у Закарпатській області при здійсненні позапланової перевірки були порушені вимоги статті 6 Закону України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності?, що не відповідає дійсності. Так як державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення виведено з під сфери дії Закону України ?Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності? (абз. 2 статті 2 даного Закону).

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви і вирішення такої по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 квітня 2016 року Управління Держпраці в Закарпатській області отримало листа від голови Квасівської сільської ради В.Ю. Діміч, якою останній просив провести перевірку дотримання відповідності нормативно-правовим актом про охорону праці ТОВ ?Фарт? (а.с. 91).

18 квітня 2016 року Управління Держпраці в Закарпатській області звернулося з листом № 07-04/867 до Державної служби України з питань праці, яким відповідно до пункту 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 1291/21603 від 30.07.2012 року, просило погодити проведення позапланової перевірки, зокрема ФОП ОСОБА_1 та ТОВ ?Фарт? (а.с. 92).

20 квітня 2016 року на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області надійшов лист від Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, яким останній надав згоду на проведення позапланової перевірки, зокрема, ФОП ОСОБА_1 та ТОВ ?Фарт? (а.с. 95).

Так, наказом від 21 квітня 2016 року № 104 начальником Управління Держпраці у Закарпатській області вирішено здійснити позапланову перевірку дотримання законодавства про працю, зокрема на Тов ?Фарт? та ФОП ОСОБА_1 на підставі звернення Квасівської сільської ради щодо неналежного оформлення трудових відносин розділ 1.1, щодо оформлення трудових відносин розділ 1.1, дотримання строків виплати заробітної плати найманим працівникам розділи 5.6, 5.10 та використання праці неповнолітніх розділ 6.3 акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року (а.с.а.с. 96-99).

13 червня 2016 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області відповідно до наказу від 21 квітня 2016 року № 104 прийнято Направлення № 337 на проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю ТОВ ?Фарт? (а.с.а.с. 100, 101).

Так, Управлінням Держпраці у Закарпатській області на підставі наказу від 21 квітня 2016 року та направлення на перевірку від 13 червня2016 року № 337 в період з 14 червня 2016 року по 15 червня 2016 року було проведено позапланову перевірку ТОВ ?Фарт? за результатами якої встановлено порушення статті 48 частини 2 КЗпП України від 10 грудня 1971 року, абзацу 2 пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58, пункту 3 та 4 постанови КМУ від 27.04.1993 року № 301, частини 1 та 2 статті 115 та частини 1 та 3 статті 24 КЗпП від 10 грудня 1971 року та частини 1 ЗУ ?Про оплату праці?.

За результатами проведеної перевірки Управлінням держпраці у Закарпатській області складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 07-09-011/264 від 15 червня 2016 року (а.с.а.с. 106-116).

05 липня 2016 року на підставі акту перевірки від 15 червня 2016 року № 07-09-011/264 Управілнням Держпраці у Закарпатській області було прийнято постанову № 07-09-011/264-11 про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фарт? у розмірі 43500 грн. у зв'язку з тим, що на товаристві використовувалася праця найманого працівника ОСОБА_10 без належного оформлення трудових відносин, чим порушено статтю 24 частину 3 Кодексу Законів про працю України (а.с.а.с. 27-29).

Судом також встановлено, що 14 червня 2016 року директором ТОВ ?Фарт? ОСОБА_1 було надано письмове пояснення, в якому він зазначив наступне. Станом на 14 червня 2016 року в товаристві працює 7 чоловік, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_12. Накази на їх призначення та трудові книжки відсутні на товаристві. Також відсутні повідомлення про прийняття їх на роботу в Фіскальну державну службу. На даний час вказаним працівникам нараховано та виплачено заробітну плату за квітень 2016 року. За травень 2016 року нарахування їм не проведено оскільки виплата та нарахування по заробітній платі проводиться один раз на місяць (а.с. 117).

Крім того, 16 червня 2016 року директором ТОВ ?Фарт? ОСОБА_1 було надано письмове пояснення, в якому він зазначив, що дійсно на момент перевірки станом на 14 червня 2016 року, він дійсно не надав всіх документів, а саме: трудових книжок працівників, наказів на їх призначення, їх заяви, відомості про виплату заробітної плати працівникам. Також ОСОБА_1 зазначив, що не надав повідомлень Фіскальної служби про прийняття на роботу працівників, оскільки він не повідомив останню про прийом на роботу працівників, тому що не знав, що потрібно повідомляти саме Фіскальну службу, оскільки раніше повідомляли центр зайнятості. Також директор ТОВ ?Фарт? зазначив, що під час перевірки ним не були надані вищевказані документи, оскільки всі документи він тримав вдома, так як на товаристві слабкі двері і замки і він боявся щоб їх не викрали. В день перевірки не мав можливості їх пред'явити, тому що їх потрібно було зібрати, так як колишній бухгалтер звільнився в лютому 2016 року і всі документи залишив не зібрані. Також він хотів через день зібрати всі документи і надати інспектору для перевірки. 16 червня 2016 року ОСОБА_1 в Хустську РДА приніс платіжні відомості з січня по квітень 2016 року на виплату грошей працівникам, заповнені трудові книжки працівників та накази на їх призначення (а.с.а.с. 118, 119).

У листі № 8260/07 від 24 червня 2016 року, адресованому Управлінню Держпраці у Закарпатській області, Головне Управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області повідомило, що громадянин ОСОБА_10 у трудових відносинах з ТОВ ?Фарт? не перебуває, оскільки такі правовідносини були припинені з 22 квітня 2016 року (а.с.120).

Надаючи оцінку правомірності прийняття оскарженої постанови, суд виходить з такого.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, статтею 4 Закону України "Про охорону праці" за № 2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраця може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Закарпатської області.

Відповідно до вимог статі 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Відповідно до статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 265 частини 2 абзацу 2 Кодексу законів про працю України, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, передбачена відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу наведених вище законодавчих положень випливає, що забороняється, а також є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 частиною 2 абзацом 2 КЗпП України, факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує на підприємстві певну трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника підприємства, а підприємство щодо неї є суб'єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України. При цьому відносини між сторонами фактично є такими, що регулюються законодавством про працю, сторони розуміють цей факт, але жодним чином не оформляють своїх відносин, у першу чергу, з мотивів ухилення від сплати податків та інших обов'язкових платежів. Тобто, сфера регулювання статті 24 КЗпП України обмежується випадками, коли між підприємством та фізичною особою мають місце відносини, які по факту підпорядковуються трудовому законодавству, а застосування штрафних санкцій за абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України здійснюється у тому випадку, коли такі відносини не оформлені документами, визначеними КЗпП України.

За визначенням, наведеним у статті 21 частині 1 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Як уже зазначалось вище, під час проведення перевірки ТОВ ?Фарт? відповідачем було виявлено, що на товаристві використовувалася праця найманого працівника ОСОБА_10 без належного оформлення трудових відносин.

У судовому засіданні, яке проходило 09 серпня 2017 року представник позивача зазначив, що громадянин ОСОБА_10 дійсно працював на ТОВ ?Фарт?, отримував заробітну плату та 22 квітня був звільнений із закінченням терміну дії трудового договору та просив суд оголосити перерву для долучення до матеріалів справи відповідних доказів. У зв'язку з даним клопотанням судом було оголошено перерву до 29 серпня 2017 року (а.с.а.с. 193-195).

Так, відповідно до наданого представником позивача наказу № 32 від 21 жовтня 2015 року ?Про прийом на роботу?, ОСОБА_10 був прийнятий на роботу підсобним робітником із 22 жовтня 2015 року за строковим трудовим договором терміном на шість місяців (а.с. 203).

Відповідно до наказу № 35 від 22 квітня 2016 року ?Про звільнення з роботи?, підсобного робітника ОСОБА_10 було звільнено з роботи із 22 квітня 2016 року у зв'язку із закінченням терміну дії трудового договору (а.с. 202).

Відповідно до копії трудового договору № 32 від 22 жовтня 2015 року (а.с. 204) на такому міститься відмітка від 22 квітня 2016 року щ0одо розірвання трудового договру.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_10 22 жовтня 2015 року був прийнятий на роботу в ТОВ ?Фарт? та 22 квітня 2016 року був звільнений з роботи у ТОВ ?Фарт? (а.с. 205). Оригінал трудової книжки було оглянуто головуючим у судовому засіданні.

Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фарт" за звітний період 4 квартал 2015 року та 2 квартал 2016 року працювало за трудовими договорами (контрактами) 7 осіб, серед яких ОСОБА_10 (а.с.а.с. 206-209).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, що надані Тячівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області, громадянин ОСОБА_10 отримував заробітну плату у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фарт" з жовтня 2015 року по 22 квітня 2016 року (а.с.а.с. 210, 211).

Також відповідно до платіжних відомостей Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" № 11 за жовтень 2015 року, № 12 за листопад 2015 року, № 1 за грудень 2015 року, № 2 за січень 2016 року, № 3 за лютий 2016 року, № 4 за березень 2016 року, № 5 за квітень 2016 року громадянин ОСОБА_10 отримував заробітну плату, про що свідчить його підпис на вказаних відомостях (а.с.а.с. 212-218).

Проаналізувавши подані представником вищевказані документи, суд приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_10 дійсно працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фарт" на підставі трудового договору № 32 (а.с. 204) та отримував відповідно заробітну плату у даному товаристві. А відтак відсутні правові підстави щодо застосування санкцій, що визначені статтею 265 частиною 2 абзацом 2 КЗпП України та які застосовані до позивача.

Згідно статті 71 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову в силу положень статті 71 частини 2 КАС України не спростував доводи позивача в цілому.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 94 частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з статтею 87 частиною 1 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Враховуючи приписи вищевказаних положень Кодексу адміністративного судочинства, суд дійшов до переконання про необхідність стягнення з бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області в користь позивача судовий збір в розмірі 689,00 грн. сплачений позивачем за подання даного адміністративного позову .

Керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" до Управління держпраці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 07-09-011/264-111 від 05 липня 2016 року "про накладення штрафу уповноваженими особами".

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" судові витрати у розмірі 689,00 (шістсот восьмидесяти дев'яти) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко