Справа № 219/519/17
Суддя: Павленко О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/519/17
Провадження № 2-а/219/62/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо відмови їй у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та виплатити їй державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з сім'єю вона проживала у АДРЕСА_3, але в червні 2015 року після народження доньки у зв'язку з активацією бойових дій у м. Горлівка Донецької області була змушена покинути постійне місце проживання та виїхати до своїх знайомих в м. Бахмут Донецької області. Після того, як вона разом із своєю сім'єю, переселилась з тимчасово неконтрольованої території, вона звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської (Артемівської) міської ради та отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 12.05.2016 року. 16 травня 2016 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської (Артемівської) міської ради з заявою про призначення та виплати допомоги при народжені дитини. Однак, згідно із повідомленням від 30.05.2016 року (фактично нею було отримано при особистому зверненні до відповідача 29.07.2016 року) у призначені допомоги при народжені дитини їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території або району антитерористичної операції, не є дійсною без проставлення на її зворотньому боці штампу підрозділу ДМС (п. 7.1. Постанови Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509). Вважає, що дії відповідача щодо відмови в отримані допомоги при народжені дитини є протиправними, Бахмутським УПСЗН не враховано, що вона не отримала виплати державної допомоги внаслідок обставини, пов'язаної із проведенням АТО та не здійсненням повноважень органами влади та місцевого самоврядування.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, 20.06.2017 року від неї надійшла заява про уточнення адміністративного позову, в якій вона уточнила позовні вимоги, а саме: просила задовольнити клопотання про звільнення її від сплати судового збору, у зв'язку з незадовільним майновим станом, а також просила визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо відмови їй у наданні соціальної допомоги при народженні дитини, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та виплатити їй державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з 12.05.2016 року як переміщена особа у зв'язку з проведенням АТО відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до постанови КМУ № 365 від 8.06.2016 року призначення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам здійснюється за рішенням комісії після складання акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Обов'язковість складання такого акту передбачена постановою КМУ № 365 від 8.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». 23.09.2016 року за адресою проживання позивача була проведена перевірка достовірності інформації про зазначене нею у заяві фактичне місце проживання та було встановлено, ОСОБА_1 за адресою не проживає, переїхала на іншу адресу, при цьому спеціалістом управління було залишено повідомлення для позивача про необхідність з'явитися до УПСЗН. 17.01.2017 року згідно засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які мешкають на території м. Бахмут, не підтверджено місце фактичного проживання, але позивачу було роз'яснено, що вона має право повторно звернутися за призначенням соціальних допомог через 2 місяці після засідання комісії. Вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради діяло в межах повноважень, передбачених законодавством України, тому в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Центрально-Міським РВ Горлівського ГУМВС України в Донецькій області 2.07.2009 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.05.2016 року № , ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 15.03.2016 року був встановлений факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Горлівка Донецької області, дитини жіночої статті - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57-58).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області 21.03.2016 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що складений відповідний актовий запис № 75 (а.с.10).

Відповідно до відповіді про надання інформації, яка надійшла до суду 25.04.2017 року від Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, зазначено, що Центром сумісно із управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради проведений аналіз Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та бази даних отримувачів допомог і компенсаційних виплат, за результатами аналізу встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, разом з дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки внутрішньо переміщеної особи № 92605 від 12.05.2016 року перебувала на обліку в управлінні за адресою: АДРЕСА_1. Згідно листа управління від 13.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася за призначенням державної соціальної допомоги при народженні дитини та їй було відмовлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та п. 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (довідка ОСОБА_1 та той час не була дійсною, оскільки на її зворотному боці була відсутня відмітка ДМС про реєстрацію місця проживання). Повідомлення про відмову у призначенні допомоги ОСОБА_1 отримала особисто 29.07.2016 року. Зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 8.06.2016 року № 352 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509» довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково. На звернення ОСОБА_1 було запропоновано звернутися повторно, але повторного звернення від ОСОБА_1 не надходило. Також, державними соціальними інспекторами управління 23.09.2016 року було відвідане житло за адресою: АДРЕСА_1, та складений акт обстеження матеріально - побутових умов сім'ї відповідно до п.7 та п.8 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». За результатами перевірки за вказаною адресою заявниця разом з донькою не проживала, про що підтвердила власниця житла. Дію довідки припинено 17.01.2017 року - причиною «не підтвердження місця фактичного проживання» відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 20.12.2016 року. Станом на 18.04.2017 року інформації щодо призначення будь - яких державних соціальних допомог на ОСОБА_1 Донецький обласний цент по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не має (а.с.34-35).

Відповідно до «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, допомога при народженні дитини, яка народилась після 8 квітня 2011 року, надається в сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму,- на другу дитину і т.д. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами.

Згідно ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

За нормами статті 8 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені законодавчі приписи кореспондуються з пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, відповідно до якого допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Так, позивач як мати дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, факт народження якої був встановлений рішенням суду від 15.03.2016 року, вперше особисто звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, додавши до неї необхідні документи для призначення такої допомоги, тобто у строк, встановлений статтею 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, проте у призначенні такої допомоги їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до п. 7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» довідка ОСОБА_1 та той час не була дійсною, оскільки на її зворотному боці була відсутня відмітка ДМС про реєстрацію місця проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365).

Пунктом 1 Порядку № 365 передбачено, що цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (п. 2 Порядку № 365).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Пунктом 5 Порядку № 365 передбачено, що для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. За змістом пунктів 6-15 Порядку № 365 структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України", який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Під час обстеження матеріально-побутових умов сім'ї представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення інформує внутрішньо переміщених осіб про їх обов'язок у десятиденний строк письмово повідомляти про зміну фактичного місця проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування, а також про наслідки невиконання такого обов'язку. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого подання.

За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати. Комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати. У разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

Орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Таким чином, виходячи з наведених приписів, для призначення або відмови у призначенні соціальних виплат (в тому числі допомоги при народженні дитини) необхідно дотримуватись передбаченої Порядком № 365 процедури.

Разом з тим, позивачу було відмовлено в призначенні соціальної виплати, оскільки довідка про взяття на облік особи, яка переміщується, не є дійсною без проставлення на її зворотньому боці штампу підрозділу ДМС.

Між тим, як вбачається з відповіді відповідача від 23.09.2016 року, позивачу було повідомлено, що у зв'язку з тим, що відповідно п.7 Постанови КМУ від 1.10.2014 р. № 509 «Про затвердження порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» на той час довідка внутрішньо переміщеної особи не була дійсною без проставлення на її зворотньому боці відмітки ДМС про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, в призначенні допомоги при народженні дитини їй було відмовлено. Відповідно до змін, що внесені до постанови Кабінету Міністрів України від 1.10.2014р. № 509 постановою КМУ від 8.06.2016р. № 352, довідки, що були видані з 13 січня 2016р., незважаючи на відсутність відмітки ДМС є дійсними.

Тобто сам відповідач вказав, що на момент звернення позивача до Управління з метою призначення та отримання допомоги при народження її довідка була дійсною, фактично сам відповідач вказав на незаконність відмови в призначення допомоги в момент звернення позивача.

Відповідно до положень Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави. Зазначені вимоги до держави викладені і у статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчиненої 3 травня 1996 року у м. Страсбурзі, яка підписана від імені України 7 травня 1999 року у м. Страсбурзі, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року, відповідно до якої держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

До того ж, позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що позивач спочатку знаходилася на тимчасово окупованій території, рішення суду про встановлення факту народження дитини набрало законної сили 26 березня 2016 року, свідоцтво про народження дитини позивач отримала 21 березня 2016 року, після чого звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини позивач звернулася до відповідача вперше з додержанням встановленого законом строку, додавши до неї повний перелік необхідних документів, будь-яких повідомлень про невідповідність або неповноту поданих документів Управлінням позивачу не спрямовувалось, відомостей про отримання позивачем допомоги в іншому органі соціального захисту населення на території України відповідачем на час розгляду справи не надано, а тому, підсумовуючи наведене, суд вважає неправомірною відмову у призначенні спірної допомоги, в зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Крім того, відповідачем подано до суду клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду з цим адміністративним позовом (а.с.17).

Разом з тим, суд вважає вказаний строк не пропущений, оскільки про порушення права позивач дізналась із повідомлення відповідача № 7452 від 30.05.2016 року про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини, яке фактично отримала особисто тільки 29.07.2016 року. Позивач використала передбачену п. 4 ст. 99 КАС можливість досудового порядку вирішення спору та звернулась до відповідача з заявою від 12.09.2016 року, що підтверджує відповідач, щодо відсутності законних підстав для відмови в призначенні допомоги, але відповідач, як вказує позивач, відповідь на її звернення не надав, в зв'язку з чим вона в подальшому звернулася до суду.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2017 року їй відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, суд не стягує з відповідача судові витрати, оскільки позивачем вони фактично не понесені (не надано документального підтвердження понесених ним судових витрат).

Керуючись ст. ст. 11, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини - доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», за її заявою від 16 травня 2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя -

О. . Павленко