Справа № 331/3882/17(2-а/331/153/2017)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2017 рокусправа № 331/3882/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розрахунку пенсії у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 25.10.2016 з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком у розмірі 949,00 грн., що підтверджується розпорядженням № 165668 від 29.05.2017, копія якого міститься в матеріалах справи.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки розмір його пенсії є нижчим, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з відповіді УПФУ № 83/С-9 від 29.05.2017, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу. За наявності страхового стажу меншої тривалості пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Враховуючи, що згідно з матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 01 місяць 18 днів та положення постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008, згідно з якими розмір пенсії не може бути меншим ніж 949,00 грн., розмір пенсії позивача вірно обчислено у вказаній сумі.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Згідно зі статтею 6 цього Закону базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти.

Основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Положеннями статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 цього Закону з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основні державні соціальні гарантії, до яких, зокрема, віднесено й мінімальну пенсію за віком та які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 949,00 грн., тобто нижчому, ніж встановлений для осіб, що втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму, що суперечить Конституції України, норми якої є нормами прямої дії.

Посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_1 достатнього страхового стажу для призначення пенсії в розмірі не нижчому від прожиткового мінімуму, а також на положення постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, адже Конституція України має вищу юридичну силу, закони та інші підзаконні нормативно-правові акти приймаються на її основі та повинні відповідати їй.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2017 року в адміністративній справі № 331/3882/17- без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова