Справа № 148/741/17
Суддя: Науменко С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/741/17
Провадження №2-а/140/75/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого: судді Науменка С.М.

при секретарі Буназів К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просить визнати дії Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо припинення виплати їй пенсії за віком з 01 січня 2017 року не правомірними та зобов'язати Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області поновити їй виплату пенсії за віком з 01 січня 2017 року і до втрати права на отримання такого виду пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 07.07.2014 перебуває на обліку в Тульчинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, як отримувач пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З квітня 2015 року відповідач перестав виплачувати позивачці пенсію в зв'язку зі змінами пенсійного законодавства та з посиланням на ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона працюю на посаді судді Тульчинського районного суду.

В зв'язку з вище викладеним, позивачка зверталася до суду за захистом своїх прав і згідно постанови Немирівського районною суду Вінницької області від 09.03.2016 року та ухвали даного суду про роз'яснення постанови від 22.09.2016 року було визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області щодо припинення виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Дана постанова суду відповідачем була виконана і позивачці було відновлено виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Однак, з 1 січня 2017 року їй знову було зупинено виплату пенсії, всупереч вимог вищевказаної постанови від 09.03.2016 року та ухвали від 22.09.2016 року Немирівського районного суду Вінницької області.

Відповідно до листа начальника Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 25.04.201 7 року № 170/13-13/1 ОСОБА_1 було повідомлено, що виплату пенсії було припинено на підставі Закону України №1774 від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, відповідно до якою було внесено зміни до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно норм вказаного закону тимчасово, по 31 грудня 2016 року особам, крім інвалідів І та II групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які займають посади державної служби, визначені ЗУ «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії не виплачуються.

Оскільки позивачка вважає дані дії неправомірними, тому звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, була надіслана заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити.

Представник Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у судове засідання не з'явився, подана заява про розгляд справи у відсутність представника, крім того надано заперечення, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Тульчинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальньообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.07.2014 року.

Крім того, встановлено, що згідно постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 09.03.2016 року №148/271/16-а та ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 22.09.2016 року було визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 01 червня 2015 року (а.с.15-18).

Однак з 1 січня 2017 року позивачці повторно було зупинено виплату пенсії всупереч вимогам вище вказаної постанови та ухвали Немирівського районного суду Вінницької області.

24.04.2017 року позивачка звернулася до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з проханням відновити виплату їй пенсії з 01.01.2017 року та повідомити, чому з січня 2017 року не виконується постанова Немирівського районного суду по справі №148/271/16-а (а.с.10), однак 25.04.2017 року позивачка отримала відмову у відновлені виплати пенсії за віком (а.с.19-20)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій і соціальних послуг із солідарної системи мають : громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законом порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено забезпечення суддів та передбачена виплата суддівської винагороди. Суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час призначення пенсії за віком позивачу) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Аналогічні зміни також внесено до положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Крім того, з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року було передбачено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання невиплачуються. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

У подальшому, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року було визнано неконституційною заборону виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Прозагальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-19 від 06.12.2016 року внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо продовження заборони виплати пенсії працюючим пенсіонерам до 31.12.2017 року.

В зазначеному рішенні Конституційний суд України дійшов висновку про неконституційність заборони виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Прозагальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працюють на посаді судді, а тому, подальше внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-19 від 06.12.2017 року, яким фактично лише продовжено строк тимчасової невиплати пенсій, не може вважатися правомірним обмеженням права на пенсію.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність відмови відповідачем у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з 01 січня 2017 року виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'зкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

За таких обставин, слід зобов'язати відповідача відновити з 01 січня 2017 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.19,21,46,64,68 Конституції України, ст.ст.46,47, ч. 2 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня2015 року № 213-VIII , ст. ст.2,11,71,94,158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати дії Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо припинення виплати, ОСОБА_1, пенсії за віком з 01 січня 2017 року не правомірними.

Зобов'язати Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 січня 2017 року і до втрати права на отримання такого виду пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1, сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: