Справа № 331/4165/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2а/331/162/2017
ПОСТАНОВА

07.08.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 29.11.2006 року отримував пенсію за вислугу років, як працівник освіти. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати на за спеціальністю, внаслідок чого з 04.12.2006 р. виплата пенсії була припинена. 24.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком з обчисленням її розміру, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески. Однак на підставі наданої заяви, відповідачем здійснено перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, який становив 1197,91 грн., таким чином розмір нарахованої пенсії з урахуванням додаткового стажу становив 1395,65 грн. Не погоджуючись з таким рішенням, 26.05.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку розміру пенсії, проте ЦО УПФУ м. Запоріжжя відмовили в перерахунку, мотивуючи правильністю призначеної пенсії. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік та зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії із підвищенням її розміру відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 13.07.2017 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що позивач отримує пенсію за вислугу років з 29.11.2006 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 24.05.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до ЦОУ ПФУ м. Запоріжжя з заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 09.06.2017 р. відмовлено в призначені пенсії за відсутності права у друге призначити пенсію. Враховуючи те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка, як і пенсія за віком розраховується за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», можна зробити висновок про те, що відповідно до норм діючого законодавства у відповідача не має законних підстав для призначення позивачу того самого виду пенсії. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 29.11.2006 р. було призначено пенсію за вислугу років.

04.12.2006 року виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років.

З 24.02.2017 року позивача переведено на пенсію за віком, обчислену з урахуванням страхового стажу 36 років 3 місяці та із заробітної плати 2310,53 грн.

26.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом №130/В-9 від 09.06.2017 року відповідач зазначив, що пенсія за вислугу років вже була призначена позивачу, то при досягненні пенсійного віку, було розраховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього виду пенсій (показник середньої заробітної плати за 2007 р. - 1197,91 грн).

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена.

При цьому, відповідно до ч.3ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

П.2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 51, 52, п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст.27 вказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За правилами ч.2 ст.40 цього Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.45 цього ж Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Щодо застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію (постанови від 31.03.2015р. у справі №21-612а14, від 02.12.2015р. у справі №193/1029/14-а, від 09.06.2015р. у справі №21-550а14), яка є обов'язковою для застосування судами України.

Так, Верховний Суд України зазначив, що ч.3 ст.45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тобто, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується порядок призначення пенсії за формулою, передбаченою для призначення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Оцінивши обставини даної справи, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р., оскільки судом достовірно встановлено, що 29.11.2006 р. позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», норми якого залишаються чинними на даний час. Виплата позивачу пенсії за вислугу років була припинена 04.12.2006 р. у зв'язку з його працевлаштуванням. З заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача вперше, при цьому продовжуючи працювати, тому підстав для поновлення виплати пенсії за вислугу років, переведення позивача на інший вид пенсії - за віком - і застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії у відповідача не було.

Крім того, після припинення виплати пенсії за вислугу років 04.12.2006 р. позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто при обчисленні розміру пенсії за віком, за призначенням якої він звернувся в 2017 р., має застосовуватися середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд не бере до уваги вказані в прохальній частині вимоги щодо підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вони застосовуються лише жінок, які народилися по 31.12.1961 р. та позивач не підпадає під їх дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 94, 99, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати з 23.02.2017 р. та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб'єкта владних повноважень Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька