Справа № 2-а-2151/11
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____________
Справа № 2а-2267/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б. розглянувши в порядку письмового провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставною та зобов'язання його вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він народився 27 жовтня 1939 року, має статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, що підтверджується посвідченням. Зазначав, що відповідно до вказаного закону має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При зверненні до УПФ України у Приморському районі м. Одеси з вимогою про здійснення перерахунку пенсії, йому в задоволені вимог було відмовлено. В своєму адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд зобов'язати УПФ України в Приморському районі м. Одеси нарахувати та виплатити позивачу як дитині війни щомісячну державну допомогу за період з 01 липня 2007 року по серпень 2010 року по цей час включно на загальну суму 3766,33 грн.

До початку судового засідання ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, за його відсутністю.

Відповідач про розгляд цивільної справи сповіщений належним чином, письмових заперечень проти адміністративного позову відповідачем до суду не надходило.

Ухвалою судді справа була призначена до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, що регулює галузь спірних правовідносин, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився 27 жовтня 1939 року, отже на позивача розповсюджується дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Тобто позивач має право на щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (у редакції від 18.11.2004 р., чинний у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст. 7 вказаного Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, позивач має право на одержання виплат.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У зв'язку із зазначеним, застосовуючи зазначені рішення Конституційного Суду України, суд першої інстанції є обмеженим часовими межами встановленими ст. 152 Конституції України. З огляду на це, судом встановлюється початковим моментом відновлення порушених прав позивача день ухвалення відповідних рішень Конституційним Судом України у відповідні роки, а кінцевими моментами - останній день відповідного року.

Порушення строків на звернення позивача до суду не встановлено.

Позивач звернувся до суду із позовом 31 березня 2011 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України „Про державний бюджет на 2011 рік, доповнених п. 4 згідно Закону України № 3491-ІV „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 червня 2011 року, що набрав законної сили 19 червня 2011 року, у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

В зв'язку з цим суд не може виконувати обов'язки суб'єкта владних повноважень, покладених на нього законом стосовно порядку та розміру відповідних виплат.

Керуючись ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії, п. 4 Прикінцевих положень Закону України „Про державний бюджет на 2011 рік, ст.ст.9, 11, 12, 71, 94, 99, 100, 122, 159 - 163, 167, 186 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставною та зобов'язання його вчинити певні дії, відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.Б.Свячена