Справа № 802/1066/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 серпня 2017 р. Справа № 802/1066/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Стрижак О.В.

розглянувши у режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області

про: визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання дій протиправними.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо оформлення результатів габаритно-вагового контролю транспортного засобу під час рейдової перевірки та визначення позивачу суми плати за проїзд в розмірі 1864,80 євро згідно розрахунку № 1 від 01.06.2017 року, що еквівалентно 55054,12 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Окремо зазначив, що позивач не є перевізником, оскільки транспортний засіб задовго до перевірки вибув із її володіння та переданий в оренду її сину, який здійснював перевезення 01.06.2017 року, а тому не повинна нести відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень (а.с. 30-37). Окремо зазначила, що під час перевірки посадові особи Укратрансбезпеки діяли в спосіб та в межах повноважень, визначених законом. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 не з'явилась на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та не надала усіх необхідних документів, які підтверджують, що перевізником є інша особа.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2017 року на а/д М-12 км 150+100 працівниками Управління Уктрансбезпеки у Тернопільській області проведено перевірку транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки ПП модель ANDOVER р.н. НОМЕР_1, під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу шляхом зважування.

За результатами габаритно-вагового контролю працівниками відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.06.2017 року, а також акт № 190119 від 01.06.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в яких зазначено загальну масу транспортного засобу 60900 кг. та навантаження на першу вісь 6,10 тонн, 13,15 тонн на другу вісь, 14,10 тонн на третю вісь, 9,55 тонн на четверту вісь, 8, 95 тонн на п'яту вісь та 9,05 тонн на шосту вісь.

На підставі вказаного акту, складено розрахунок №1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 1864,80 євро.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо оформлення результатів перевірки та визначення суми плати за проїзд згідно з розрахунком № 1 від 01.06.2017 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт" ( 232/94-ВР ), "Про дорожній рух" (3353-12), чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Таким чином, посадові особи Управління Укратрансбезпеки у Тернопільській області уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 2 Порядку здiйснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобiльними дорогами загального користування транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 червня 2007 р. N 879 (далі - Порядок № 879) вимiрювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вiсь (осi) транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобiв автомобiльними дорогами загального користування, який включає перевiрку вiдповiдностi габаритно-вагових параметрiв таких транспортних засобiв установленим законодавством параметрам i нормам, наявностi дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволi умов та режиму руху транспортних засобiв.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадовi особи та/або працiвники Укртрансiнспекцiї або її територiальних органiв визначають належнiсть транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1094 визначено, що за спеціальними правилами здійснюються перевезення небезпечних вантажів і незнешкодженої тари з-під них, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,65 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактична маса понад 38 т, навантаження на одиночну вісь - 10 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (на встановлених Мінтрансом і Державтоінспекцією маршрутах - 40 т, для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 44 т, навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку № 879).

Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеного габаритно-вагового контролю, результати якого відображені в акті № 190119 та довідці від 01.06.2017 року встановлено, що відповідно до результатів вагового контролю зважування навантаження на осі автомобіля становило 1) 6,10 тонн при нормативно допустимому 11.0, 2) 13,15 тонн при нормативно допустимому 8.0, 3) 14,10 тонн при нормативно допустимому 8.0, 4) 9,55 тонн при нормативно допустимому 7,33, 5) 8,95 при нормативно допустимому 7,33, 6) 9,05 тонн при нормативно допустимому 7,33. Повна маса транспортного засобу 60,90 тонн при нормі 40. Також зафіксовані результати габаритного контролю транспортного засобу: довжина 22,3 м. при нормі 22 м., ширина 3,23 м. при нормі 2,6 м. та висота 4,5 м. при нормі 4 м.

Таким чином, під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки ПП модель ANDOVER р.н. НОМЕР_1 допущено перевищення як навантаження на осі автомобіля, так і перевищення ваги транспортного засобу.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що на момент здійснення перевірки ОСОБА_3 не була перевізником, оскільки транспортний засіб марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 переданий позивачем в оренду ФОП ОСОБА_4 згідно договору №10/17 від 10.01.2017 року, також зазначає про те, що згідно товарно-транспортної накладної № 0106 від 01.06.2016 року автомобільним перевізником вказаний ФОП ОСОБА_4

Матеріали справи свідчать, що 01.06.2017 року на а/д М-12 км 150+100 працівниками Управління Уктрансбезпеки у Тернопільській області проведено перевірку транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки ПП модель ANDOVER р.н. НОМЕР_1, під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу шляхом зважування.

За результатами габаритно-вагового контролю працівниками відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.06.2017 року, а також акт № 190119 від 01.06.2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та розрахунок № 1 від 01.06.2017 року, яким ОСОБА_3 визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 1864,80 євро.

Під час проведення перевірки посадовим особам відповідача надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого власником транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 Після складання усіх документів, водієм було надано копію товарно-транспортної накладної, яка не була завірена належним чином та заповнена з помилками. Інших документів, в тому числі, які б свідчили про особу перевізника водієм під час перевірки не було надано

Вказані обставини під час судового засідання також пояснив свідок ОСОБА_5 - головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, в межах обраного способу захисту позивачем, суд вважає, що під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки ПП модель ANDOVER р.н. НОМЕР_1 01.06.2017 року посадові особи відповідача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Крім того, на підтвердження своєї правової позиції під час судового засідання представником позивача надано копію разового договору № 29/05/17 від 29.05.2017 року про надання послуг з автоперевезення великогабаритних вантажів, укладений між ОК "ЖБК" Мрія Золочів та ФОП ОСОБА_4, а також копію трудового договору між працівником і фізичною особою від 10.08.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та водієм ОСОБА_6

Надання представником позивача під час судового засідання вказаних договорів суд розцінює як спосіб позивача уникнути від відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки вказані документи не були надані під час перевірки та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на який позивач не з'явилась без поважних причин.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази, на підставі аналізу норм чинного законодавства України суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович