Справа № 816/970/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2017 року м. ПолтаваСправа №816/970/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гадяцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гадяцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 18.07.2017 просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.11.2016 №1335 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності - оголошення суворої догани, підполковнику поліції ОСОБА_1, начальнику сектору Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

У судовому засіданні 31.08.2017 представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Позивач та представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечували, наполягали на його безпідставності.

Заслухавши доводи представника відповідача та думку представника позивача, розглянувши матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина перша статті 55 Конституції України проголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

А відповідно до частини другої цієї статті, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, позивачу гарантоване право на звернення до суду.

Водночас частина перша статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України проголошує, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

А частиною третьою цієї ж статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У свою чергу, частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд зауважує, що процесуальний закон, яким є Кодекс адміністративного судочинства України, не містить визначення чи тлумачення поняття поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних відносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

На переконання суду, наслідки пропуску строку звернення до суду застосовуються насамперед у разі наявності сумніву щодо можливості встановлення об'єктивної істини у спорі внаслідок значного сплину часу.

Представник відповідача в судовому засіданні стверджував, що про прийняття оскарженого наказу ОСОБА_1 було повідомлено телефоном 06.12.2016, однак позивач відмовився від явки до Зіньківського відділення поліції для ознайомлення з даним наказом, про що співробітниками Зіньківського відділення та Гадяцького відділу ГУНП в Полтавській області складено акт від 06.12.2016 про відмову від ознайомлення з наказом /а.с. 49/.

Стосовно даних тверджень представника відповідача суд зауважує, що згідно з наказом ГУНП в Полтавській області №477 о/с ОСОБА_1 у період з 14 листопада по 30 грудня 2016 року перебував у щорічній черговій оплачуваній відпустці /а.с. 148/.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 06.12.2016 від перебував вдома, у м. Кременчук Полтавської області та фізично не міг з'явитись до Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області для ознайомлення з наказом від 24.11.2016 №1335.

Крім того, представник відповідача вважав, що про ознайомлення позивача зі спірним наказом може свідчити зміст рапорту ОСОБА_1 від 11.01.2017, у якому позивач повідомляв начальника ГУНП в Полтавській області про незгоду з притягненням до дисциплінарної відповідальності /а.с. 50-51/.

З цього приводу суд зауважує, що наведені доводи не спростовують тієї обставини, що позивач не був ознайомлений зі спірним наказом. Як пояснив позивач, про існування оскарженого наказу він дізнався від співробітників Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно яких так само проводилась перевірка у межах службового розслідування. При цьому суд звертає увагу на те, що оскаржений наказ стосується притягнення до відповідальності не тільки позивача, а й інших співробітників Гадяцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області /а.с. 76-77/.

Суд зауважує, що пунктом 3 спірного наказу начальників Гадяцького відділу поліції та Зіньківського відділення поліції зобовязано зміст наказу довести до відома працівників під підпис, а копію наказу з відміткою про ознайомлення працівників із застосованими заходами дисциплінарного випливу у триденний термін надіслати до УКЗ ГУНП для залучення до особової справи /а.с. 77/.

Однак, витребувані судом матеріали особової справи позивача не містять копії наказу від 24.11.2016 №1335 з відміткою про ознайомлення позивача з його змістом під підпис.

У судовому засіданні представник відповідача визнав, що позивач зі змістом спірного наказу під підпис не ознайомлений. Тобто, навіть на дату розгляду справи у суді позивач de jure не ознайомлений зі спірним наказом під підпис.

Разом з цим, як пояснив позивач, зі змістом спірного наказу він ознайомився 16.05.2017 під час судового засідання в адміністративній справі №816/353/17. Суд погоджується з доводами позивача про те, що не ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом спірного наказу та висновку службового розслідування від 24.11.2016, що став підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, унеможливили звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Даний позов до суду надіслано 13.06.2017 /а.с. 22/.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Отже, у задоволенні клопотання представника відповідача належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 7-11, 99, 100, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 01 вересня 2017 року.

Суддя (підпис) О.О. Кукоба