Справа № 820/3205/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 р. № 820/3205/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаталової Н.В.,

представника позивача - Халявки Т.В.,

представника відповідача - Якименко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант", застосованого на підставі рішення начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 26.07.2017; накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант", відкритих рахунках в банківських установах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з недопуском відповідачем до проведення перевірки, начальником Головного управління ДФС у Харківській області 26.07.2017 винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що недотримання позивачем обов'язкових умов для проведення позапланової виїзної документальної перевірки та незаконність прийнятого наказу № 2989 від 10.07.2017 дає підстави підприємству для відмови у допуску до проведення перевірки. У зв'язку із чим вважає рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків протиправним та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

10 липня 2017 року на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, контролюючим органом винесено наказ № 2989 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Завод рентгенівського обладнання "Квант".

На підставі зазначеного наказу та направлення на перевірку від 13.07.2017 № 4809 фахівцями контролюючого органу здійснено вихід на документальну позапланову перевірку ТОВ "Завод рентгенівського обладнання "Квант".

Відповідач 13.07.2017 не допустив фахівців Головного управління ДФС у Харківській області до проведення перевірки, про що складено акт № 1538/20-40-14-12-11/32871873.

Враховуючи наявність підстав для застосування адміністративного арешту, передбачених статтею 94 Податкового кодексу України, начальником Головного управління ДФС у Харківській області винесено рішення № 11172 від 26.07.2017 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Диспозиція правової норми пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України визначає строк 96 годин, протягом яких суд спроможний підтвердити обґрунтованість прийнятого контролюючим органом рішення про арешт майна, з чого випливає обов'язок податкового органу, якому ця норма адресована, звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах цього строку. Недотримання вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів та унеможливлює вирішення судом питання про визнання арешту обґрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що із автоматизованої програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що 27.07.2017 Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, застосованого на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків від 26 липня 2017 року № 11172, прийнятого начальником ГУ ДФС у Харківській області. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 подання Головного управління ДФС у Харківській області - повернуто заявнику.

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи арешт майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант", застосований рішенням від 26.07.2017 № 11172 є припиненим в силу закону, суд приходить до висновку про те, що заявлені Головним управлінням ДФС у Харківській області позовні вимоги в частині підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 26.07.2017 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог контролюючого органу в частині накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках суду зазначає наступне.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до пункту 94.10 статті Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Враховуючи вимоги статті 94 Податкового кодексу України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.При цьому, накладення арешту на кошти платника податків у банку обмежено сумою податкового боргу такого платника.

Разом з тим, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 подання Головного управління ДФС у Харківській області - повернуто заявнику.

Враховуючи викладене, оскільки на час розгляду справи рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 11172 від 26.07.2017 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яке є підставою для накладення арешту на рахунки платника податків на підставі ст. 94 Податкового кодексу України, втратило чинність та арешт є припиненим в силу закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на рахунки платника податків, оскільки такий арешт є складовою загального (повного або умовного) арешту майна.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого Адміністративного Суду України від 25.04.2017 у справі N К/800/19214/16.

В силу частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Харківській області задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод рентгенівського обладнання "Квант" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин