Справа № 804/7356/16
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 р. Справа № 804/7356/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Восток» про стягнення заборгованості, -
01 листопада 2016 року Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області(далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Восток» (далі ПП, відповідач)з вимогами про стягнення податкового боргу у розмірі 19 581 742,77грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 р. відкрито провадження у справі №804/7356/16; справу призначено до розгляду у судовому засіданні (суддя Ляшко О.Б.).
17 лютого 2017 року Розпорядженням в.о.керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 581 д здійснено повторний автоматичний розподіл справи №804/7356/16, за результатами якого адміністративна справа №804/7356/16 розподілена судді Степаненко В.В.
02 червня 2017 року Розпорядженням в.о.керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 1699 д здійснено повторний автоматичний розподіл справи №804/7356/16, за результатами якого адміністративна справа №804/7356/16 розподілена судді Рябчук О.С.
УхвалоюДніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. справу №804/7356/16 прийнято до провадження та призначено до слухання в судовому засіданні.
Представник позивача в судове засіданняне зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника в порядку письмового провадження, зазначивши про підтримання позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено наступне. За відповідачем рахуєтьсяподатковий борг у загальному розмірі 19 581 742,77грн., в тому числі 10 126 372,80грн. по податку на прибуток, 3 994 848,35грн. по ПДВ та 5 460 521,62грн. штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Сума заборгованості, що заявлена до стягнення, утворилась внаслідок несплати відповідачемдонарахованих контролюючим органом податкових зобовязань та штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням, та збільшена на 4 грн. зобовязань по податку на прибуток, визначених самостійно, але сплачених по строку. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та надіслана платнику податкова вимога №1434-17 від 05.07.2016 р. Однак сума податкового боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку, що зумовлює накопичення. У звязку з чим, позивач наполягає на задоволенні позову.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. Надав до суду заперечення, де зазначив, що позовні вимоги податкового органу є безпідставними та необґрунтованими, оскільки на момент винесення податкової вимоги податкові повідомлення-рішення перебували в процедурі оскарження.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на обліку в ДПІ у Центральному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 14.08.2000 р.
Згідно з позовом щодо суми боргу за ПП «Восток» (код 30228888) рахується податкова заборгованість у загальному розмірі 19 581 742,77грн., з яких:
-10 126 372,80грн. по податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11021000), в тому числі 1 538 493грн. штрафних санкцій, 6 148 307,83грн. штрафних санкцій та 2 439 571,97грн. пені;
- 3 994 848,35рн. по ПДВ(код бюджетної класифікації 14010100), у тому числі 2 698 389грн., 674 597,25грн. штрафних санкцій та 621 862,10грн. - пені;
- 5 460 521,62грн. штрафних санкцій за штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Як встановлено матеріалами справи, податкова заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств утворилась за рахунок несплати по строку самостійно здекларованих зобовязань та за рахунок несплати у встановлені терміни сум грошових зобовязань нарахованих контролюючим органом і пені, а саме:
- у розмірі 2 439 571,97грн. пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.
За результатами перевірки складено акт від 10.02.2016 р. №57/04-36-22-08/30228888.
За висновками казаного акту відповідачемпорушено, в т.ч. п.п.135.5.5 п.135.5 ст.135, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України №2755-У1 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств всього на суму 6 153 956,0 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 840 772,0 грн., за 2014 рік на суму 5 313 184,0 грн.(а.с.22-23).
Копія акту направлено підприємству.
В порядку п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України було нараховано пеню у розмірі 2 439 571,97грн.
Податкова заборгованість по податку на додану вартість у розмірі, що заявлена позивачем до стягнення, утворилась за рахунок несплати у встановлені терміни суми грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, і пені, а саме:
- у розмірі 621 862,10грн. пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.
За результатами перевірки складено акт від 10.02.2016 р. №57/04-36-22-08/30228888.
Копія акту направлено підприємству.
В порядку п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України було нараховано пеню у розмірі 621 862,10грн.
За результатами перевірки складено акт від 10.02.2016 р. №57/04-36-22-08/30228888.
За висновками казаного акту відповідачем, в т.ч.порушеноп. 2.6 п. 2.8 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» - несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів (у день одержання готівкових коштів) на суму 5 256,42грн.;п. 2.8 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» - перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі підприємства на суму 2 717 119,76грн. (а.с.22-23).
Копія акту направлено підприємству.
В порядку ст.59 Податкового кодексу України ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ПП «Восток» виставлена податкова вимога № 1434-17 від 05.07.2016 р. на суму 14 121 217,15 грн. (а.с.33).
Зазначенаподатковавимоганаправленавідповідачурекомендованимпоштовимвідправленням, проте конверт повернувся відправнику з відміткоюпошти про невручення.
На момент вирішення спору в судідоказівсплатисуми боргу надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарнихднів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач має податкову заборгованість по наступним платежам:
-по податку на прибуток приватних підприємств (код бюджетної класифікації 11021000) - 10 126 372,80грн., в тому числі 2 439 571,97грн. пені;
- по ПДВ (код бюджетної класифікації 14010100) - 3 994 848,35рн., в тому числі 2 698 389грн. основного платежу, 674 597,25грн. штрафних санкцій та 621 862,10грн. - пені;
- штрафних санкцій за штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 5 460 521,62грн. (код бюджетної класифікації 21080900).
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України 9 від 06.11.2009 р.вимога про встановленнянікчемностіправочинупідлягаєрозгляду в разінаявностівідповідного спору. Такийпозовможепред'являтисяокремо, без застосуваннянаслідківнедійсностінікчемногоправочину. У цьомуразі в резолютивнійчастині судового рішення суд вказує про нікчемністьправочинуабовідмову в цьому.
Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.
З аналізу положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. вбачається, що навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих на підставі нікчемних правочинів.
При цьому положеннями Податкового кодексу України не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини, укладені платниками податків.
У складі цивільного правопорушення, передбаченого ст. 228 Цивільного кодексу України міститься обовязкова ознака специфічна мета порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Наявність мети, включеної до складу правопорушення, підлягає обовязковому доведенню.
Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідногокерівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувалапредставницькіфункції за статутом (положенням) абоза довіреністю. Наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 Цивільного кодексу України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такіобставиниможутьбутидоведенілишеобвинувальнимвироком.
Позивачемне булообґрунтованоналежним чином і доведено у встановленому законом порядку, що угоди порушуютьпублічний порядок, суперечатьморальним засадам суспільства та спрямовані на заволодіннямайномдержави.
Судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання нікчемними правочинів відповідача, до суду не надано.
Щодо іншої частини позовних вимог, суд зазначає наступне.
Тобто, не за висновками про нереальність господарських операцій ПП «Восток» у перевіряємий період.
За наслідками судового оскарження ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 р. у справі №804/3923/16 (суддя Царікова О.В.) позовну заяву Приватного підприємства «Восток» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернуто позивачеві.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 р. у справі №804/3923/16 набула законної сили 13.12.2016 р.

Отже, податкове зобовязання у розмірі 5 460 521,62грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2016 р. № є саме податковим боргом відповідача.

Боргом відповідача також є податкове зобовязання, визначене платником самостійно у декларації з податку на прибуток № від 04.07.2016 р. за І півріччя 2016, проте не сплачене станом на 19.08.2016 р. (а.с.30).

Надіслання відповідачу податкової вимоги про сплату суми боргу підтверджується матеріалами справи, докази оскарження означеної вимоги відсутні.

Доводи відповідача щодо передчасного винесення податкової вимоги, тобто в період узгодження податкових повідомлень-рішень, не враховується судом, оскільки процедура судового оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень від 28.03.2016 р. залишена на рівні прийняття позову до провадження.

До того ж, відповідач не обмежений в праві оскарження податкової вимоги.

Враховуючи викладене, з урахуванням встановленого Податковим кодексом України правила черговості вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягають частковому задоволенню, а саме, кошти у сумі 5 460 525,62грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Восток» про стягнення заборгованості задовольнитичастково.

Стягнути з Приватного підприємства «Восток» () податковий борг в сумі 5 460 525,62грн. (пять мільйонів чотириста шістдесят тисяч пятсот двадцять пять гривень 62 копійки) на користь державного бюджету шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунківПриватного підприємства «Восток» у банках, обслуговуючих вказаного платника податків, з яких:

- 5 460 521,62грн. штрафу (код бюджетної класифікації 21080900)

- 4,00грн. податку на прибуток приватних підприємств(код бюджетної класифікації 11021000).

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1