Справа № 186/1610/13-а
Суддя: Бондарьова Г. М.
Дата ухвалення: 2013-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1610/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2013 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Бондарьової Г. М.,

при секретарі Кобка Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому вказує, що 15 серпня 2013 року перевіряючи поштову скриньку він побачив лист від Відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції, в якому згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2013 року ( вих..№ 6566 від 08.08.2013 року) відкрите виконавче провадження про стягнення з нього штрафу у розмірі 600 (шістсот) гривень на користь держави, оскільки, 08 червня 2013 року, о 08.45 годині, начебто він, керуючи автомобілем ВАЗ-217230, державний номер НОМЕР_1, по вул. Дніпровській, м. Павлограда, позначеним дорожнім знаком 3.29 який встановлено спільно з дорожнім знаком пішохідний перехід, рухався зі швидкістю 75км/год.

Також у вказаній постанови відповідач зазначив, що з використанням приладу Візір №0812566 зафіксував вказане правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП України постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно ч.3 ст.285 КУпАП України копія постанови вручається під розписку. В разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно нього винесена 08 червня 2013 року, коли вона йому була відправлена невідомо, бо він її поштою взагалі не отримував, а дізнався лише 15 серпня 2013 року, коли йому поштою прийшли документи з ВДВС м.Першотравенська про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, відповідачем було порушено строки, встановлені ст.285 КУпАП України.

Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона є незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з суттєвим порушенням процедури та невірною по суті.

По-перше, ніяких даних про те, що автомобілем керував саме він, законним шляхом не здобуто, проте в постанові вказано, що керував автомобілем саме він. По-друге, якщо відомо хто саме керує автомобілем, - то взагалі інший порядок оформлення правопорушення: водій повинен бути зупинений, постанова складена на місці, якщо водій не згодний з порушенням - повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення. В постанові вказано, що складена вона у відповідності ст.141 КУпАП, але в мотивувальній частині вказано, що саме власник транспортного засобу, тобто він, керував автомобілем.

Крім того, ст.141 КУпАП вказує на те, що така фіксація та заочне винесення постанови відносно власника транспортного засобу можлива, якщо порушення зафіксоване засобами, які працюють в автоматичному режимі. Інакше кажучи - без участі людини. Якщо фотозйомка проводиться співробітником ДАІ - такий порядок не відповідає закону, а в протоколі відповідач вказав, що саме він зафіксував правопорушення, і як наслідок постанова винесена всупереч вимогам діючого законодавства.

Також в постанові не вказано, хто саме проводив фотофіксацію (чи вона була автоматичною), а відповідно п.13.2 Інструкції по діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджена наказом МВС від 13.11.2006 року №1111), до використання спеціальних засобів допускаються співробітники, які вивчили інструкцію до прибору та здали заліки по правилах їх використання.

В постанові не вказано, яка саме фотографія додається до неї. Щодо фотографії, то на ній не вказано на якій саме ділянці дороги прилад зафіксував належний йому автомобіль. Можливо, це десь за містом? Як на фотозйомку можна це визначити?

У вказаній постанові не вказані реквізити прибору, яким фіксувалося порушення. А якщо це, засіб вимірюваної техніки - повинні бути відомі реквізити документів про допуск типу засобу вимірювальної техніки до використання в Україні, а також перевірка конкретного екземпляру пристрою. Це є прямою вимогою Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998 року №113/98-ВР до вимірів, результати яких використовуються в якості доказів чи проводяться на запит судів та правоохоронних органів.

Потрібно також врахувати, що Візір, як і інші пристрої, може видати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч або далі від мого. Це повязано з тим, що пристрій має більш значну дальність вимірювання швидкості радаром (400м), ніж дальність фотографування (80м).

Цифрове фото, з точки зору доказу, річ сумнівна, оскільки може піддаватися монтажу за допомогою компютерної техніки, наприклад, може змінюватися значення швидкості. Так, спеціальна служба звязку та захисту інформації України в листі №8/1-817 від 25.03.2009 року вказує на те, що відповідно ст.8 Закону України Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах з метою захисту інформації, яка є власністю держави, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні використовуватися засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Але, пристрій автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Візір (далі - Пристрій) органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до ОСОБА_3 не надавався. Процедур державної експертизи або сертифікації Пристрій не проходив. Експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має. ОСОБА_3 інформувала (8/1-2161 від 13.11.2008 року) МВС України про необхідність забезпечення захисту інформації в автоматизованій системі реєстрації, обліку та контролю транспортних засобів, їх власників та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху (далі - ОСОБА_3) шляхом впровадження КСЗІ з підтвердженою відповідністю. за станом на 17.03.2009 року ОСОБА_3 не має впровадженої КСЗІ з підтвердженою відповідністю. Заяви на проведення державної експертизи КСЗІ в ОСОБА_3 до Держспецзвязку не надходило. Відомостей про проведення робіт із створення КСЗІ в ОСОБА_3 не має. Зробити висновок щодо неможливості довільної зміни отриманих за допомогою відомостей, їх коригування, знищення, несанкціонованого доповнення, втручання в роботу Пристрою можна лише у разі позитивних результатів державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації. Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації використання засобів захисту інформації (у визначенні ДСТУ 3396.2-97) та КСЗІ в автоматизованих системах вважається легальним, якщо вони мають документальне підтвердження своєї відповідності вимогам, встановленим нормативно-правовими актами. Для засобів захисту інформації це - Експертний висновок або Сертифікат відповідності, а для КСЗІ - Атестат відповідності. На цей час зазначених документів ні Пристрій, ні КСЗІ ОСОБА_3 не мають.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення, згідно ст.33 КУпАП, повинні враховуватися деякі параметри. Зокрема, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують чи обтяжують провину. Яким чином можливо все це встановити, якщо постанова приймається без виклику особи, яка притягується до відповідальності, а вручається по пошті? Як можливо врахувати особу правопорушника, якщо про неї нічого взагалі не відомо (невідомо хто саме був за кермом транспортного засобу), а про власника транспортного засобу немає ніяких даних? При таких обставинах, вочевидь, що будь-яке призначення адміністративного стягнення власнику транспортного засобу без встановлення, хто саме був за кермом, - суперечить ч.2 ст.61 Конституції України, яка передбачає, що юридична відповідальність кожного (а адміністративна відповідальність один з видів юридичної відповідальності) має індивідуальний характер. Ст.9 КУпАП передбачає , що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Адже він не можу бути винним лише тільки за те, що маю власний автомобіль?

Тобто призначення адмінстягнення йому лише за те, що він є власником транспортного засобу без встановлення, хто ж був за кермом, - суперечить ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.9, 33 КУпАП.

08 червня 2013 року з 06.00 години він знаходився в своєму гаражі, що знаходиться в гаражному товаристві Центральне міста Першотравенська, Дніпропетровської області, дуже погано себе почував. Йому дуже було потрібно їхати до м. Дніпропетровська по робочим питанням. В цей час в гараж заглянув його знайомий Сергій, якого він знаю по гаражам (інші дані йому про нього не відомі), і спросив його, чи не може він звозити на його автомобілі до м. Дніпропетровська. Він погодився, тим паче що у нього при собі було водійське посвідчення та поліс страхування цивільної відповідальності. Вони одразу з ним сіли в мій автомобіль ВАЗ-217230, державний номер НОМЕР_1, та зїздили до Дніпропетровська звідки ввечері повернулися. За кермом завжди сидів Сергій.

Хочу зазначити суду, що не тільки не він був за кермом, але й той хлопець Сергій, що віз його, не порушував Правил дорожнього руху, не перевищував швидкості. Прощу врахувати всі наведені ним дані, та за необхідності призначити незалежну судово-технічну експертизу.

Просить врахувати, що згідно ст.188 КУпАП при оскаржені постанов про накладення адміністративного стягнення до суду, потрібно керуватися загальними принципами Кодексу адміністративного судочинства, а ч.2 ст.71 цього Кодексу встановлює, що при оскаржені дій органів державної влади, саме останні повинні доказувати правомірність своїх дій.

Десятиденний строк звернення до суду пропустив з поважної причини дізнався про наявність постанови більш ніж через два місяці після винесення постанови і не знав про її існування.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, в письмовому провадженні, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2013 року відносно позивача відповідачем в особі інспектора ДПС, сержантом міліції, ОСОБА_4 ,було винесено постанову на підставі ст.141КУпАП , згідно якої позивач 08 червня 2013 року водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Дніпровській, м. Павлограда, позначеним дорожнім знаком 3.29 який встановлено спільно з дорожнім знаком пішохідний перехід, рухався зі швидкістю 75км/год. Швидкість вимірювалась приладом Візир № 0812566.

Вказаною постановою від 08 червня 2013 року на ОСОБА_1 за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (триста) гривень

15 серпня 2013 року позивачем було отримано поштою постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2013 року № 39238686. Тому суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений з поважної причини строк для звернення до суду для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.141 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники /співвласники/ транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з оглянутого судом оригіналу адміністративної справи відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.122 КУпАП від 08 червня 2013 року в ній міститься постанова про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху в населеному пункті на 35км./год., автомобілем марки ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1, керував автомобілем в по вул. Дніпровській, м. Павлограда, порушення зафіксовано на підставі фото фіксації згідно ст.141 КУпАП за допомогою приладу Візир № 0812566, фото автомобіля.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення та в доданих до неї матеріалах не міститься даних про допуск вказаного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні. Представник відповідача не надав суду сертифікат відповідності приладу Візир № 0812566 та атестату відповідності комплексної системи захисту інформації /КСЗІ/ в базі ОСОБА_3, що є обовязковим відповідно до ст.8 Закону України Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах та п.18 ст.16 Закону України Про державну службу спеціального звязку та захисту інформації України, оскільки згідно даних Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України /ОСОБА_3/ пристрій автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Візир /далі-Пристрій/ органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до ОСОБА_3 не надавався, процедур державної експертизи або сертифікації Пристрій не проходив, експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має.

ОСОБА_3 інформувала /№ 8/1-2161 від 13.11.2008/ МВС України про необхідність забезпечення захисту інформації в автоматизованій системі реєстрації, обліку та контролю транспортних засобів, їх власників та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху /далі-База/ шляхом впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю.

Станом на 18 квітня 2011 року ОСОБА_3 не має впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю. Заяви на проведення державної експертизи КСЗІ в ОСОБА_3 по ОСОБА_3 не має.

Тому зробити висновок щодо неможливості довільної зміни отриманих за допомогою Пристрою відомостей, їх коригування, знищення, несанкціонованого доповнення, втручання в роботу Пристрою можна лише у разі позитивних результатів державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації, а щодо неможливості вчинення тих самих дій стосовно внесених до ОСОБА_3 відомостей під час її експлуатації, у разі позитивних результатів державної експертизи КСЗІ ОСОБА_3.

Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації використання засобів захисту інформації /у визначенні ДСТУ 3396.2-97/ та КСЗІ в автоматизованих системах вважається легальним, якщо вони мають документальне підтвердження своєї відповідності вимогам, встановленим нормативно-правовими актами. Для засобів захисту інформації це-Експертний висновок або Сертифікат відповідності, а для КСЗІ-Атестат відповідності. На даний час зазначених документів ні Пристрій, ні КСЗІ ОСОБА_3 не мають згідно даних ОСОБА_3.

Крім того згідно припису Генеральної прокуратури України від 02 липня 2009 року №07/1/2-165 припинено практику винесення постанов у справах про адміністративне правопорушення за допомогою вимірювача швидкості Візир, без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на підставі того, що вимірювач швидкості Візир не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматизації процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора. Тому застосування цього технічного засобу як підстави для без протокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст.ст.258,254,268 КУпАП і суттєво порушує конституційні права громадян. Дії працівників ДАІ, які за допомогою указаних засобів лише фіксують, а не припиняють адміністративні правопорушення, що суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.10 Закону України Про міліцію, відповідно до якого міліція зобовязана припиняти адміністративні правопорушення.

Відповідач не надав суду сертифікат відповідності приладу Візир та атестату відповідності КСЗІ в базі ОСОБА_3.

Тобто відповідачем не надано до суду доказів спростування позовних вимог позивача.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідач заперечень та доказів заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1 не надав, що свідчить про недоведеність вчинення позивачем 08 червня 2013 року в м.Павлограді Дніпропетровської області, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді перевищення швидкості руху в населеному пункті на 35 км./год..

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного. керуючись ст. ст. 251,283, 284, 288 КУпАП, п. 2 ч. 1 ст. 18, ст. ст. 159, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 поновити пропущений з поважної причини строк для звернення до суду для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії АА № 165955 від 08 червня 2013 року по справі про адміністративне правопорушення винесену відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 300 /триста / гривень інспектором ДПС, сержантом міліції, ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Бондарьова