Справа № 344/6015/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8477/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.

судді Запотічний І.І.

судді Затолочний В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 року у справі № 344/6015/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про перерахунок неправильно призначеної пенсії державного службовця, -

В С Т А Н О В И В :

11.05.2017 року позивач звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалась на те, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з 05.10.2010р., і їй призначена пенсія у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 90 % від заробітної плати. Трудовий стаж на державній службі становить 24 роки 9 місяців 4 дні. При призначенні пенсії в розрахунок заробітку, з якого визначена пенсія, не враховано нараховану матеріальну допомогу на оздоровлення за період 2009-2010р.р. в сумі 2030грн. та індексацію заробітної плати в сумі 773,60грн., з яких утриманий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, тому вона щомісячно недоотримує пенсію в розмірі 105,13грн.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку їй пенсії державного службовця з врахуванням до заробітку, з якого нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до довідок Департаменту агропромислового розвитку ОДА від 22.02.2017р. № 37/002, № 36/002. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, як державному службовцю, з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до заробітку відповідно до довідок Департаменту агропромислового розвитку ОДА від 22.02.2017р. № 37/002, № 36/002, з якого нараховується пенсія, із застосуванням 90 відсоткового нарахування пенсії, та повернути ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії з 22.02.2017р., залишивши незмінною фіксовану індексацію у складі її пенсії в сумі 253,38грн.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.10.2010р. є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач звернулася до відповідача у лютому 2017 року, з проханням провести перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, які не враховані в розрахунок заробітку, з якого визначена пенсія і з яких утриманий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, до підтверджується довідками Департаменту агропромислового розвитку ОДА про нараховану матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати № 37/002 від 22.02.2017р. та № 36/002 від 22.02.2017р., проте їй було відмовлено, листом № 107/С-15 від 02.03.2017р.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п.2.2 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема, премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування (пп.2.2.2), суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (пп.2.2.7).

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До них належать, зокрема, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (пп.2.3.3).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, (далі Закон №3723-XII) встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону №3723-XII державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону №3723-XII за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212 сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Частиною 1 статті 35 Закону №3723-XII передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Згідно з ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Аналіз наведених положень дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що матеріальна допомога, індексація та суми винагороди, виплаченої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212, є складовою частиною заробітної плати та входять до системи оплати праці державного службовця.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Стаття 41 Закону №1058-IV, в редакції чинній на момент призначення пенсії, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога, індексація та суми винагороди, виплаченої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212, входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі №21-97а13, від 04.03.2014 у справі №21-3а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2017 року у справі № 344/6015/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. С. Затолочний