Справа № 804/5046/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 р. Справа № 804/5046/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гончарової Ірини Анатоліївни
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністреп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акта перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання послуг та товару у ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт», ТОВ «Фатрон» є хибними та необґрунтованими, а винесені на підставі таких висновків оскаржувані податкові повідомлення-рішення - протиправними та такими, що підлягає скасуванню.
Представником позивача подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що в ході проведення перевірки позивача було здійснено аналіз податкової та фінансової інформації контрагентів позивача та встановлено, що останні відсутні за податковою адресою, відсутня достатня кількість кваліфікованих працівників, обладнання, матеріальних ресурсів та транспортних засобів, що вказує на неможливість надання послуг. Також вказав, що під час перевірки не надано документів щодо транспортування товару, сертифікатів якості, що вказує на безтоварність фінансово-господарських операцій. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юністреп» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 02.03.2005 р., станом на час проведення перевірки перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У період з 13.06.2016р. по 05.07.2016р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юністреп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2016 р., валютного та іншого законодаства за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2016 р.
За результатами перевірки 12.07.2016 року складено акт №340/04-36-14-01/33421150, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:
- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток всього в сумі 178524 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 168553 грн., за 2014 рік на суму 5831 грн., за 2015 рік на суму 4140 грн.;
На підставі вказаного акта 27.07.2016 р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Правомірність винесених Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу(в редакції станом на 2015 рік).
Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті (в редакції станом на 2013-2014 рік).
Згідно абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (в редакції станом на 2013-2014 рік).
Відповідно до п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції станом на 2013-2014 рік) обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України).
Статтею 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (в редакції станом на 2015 рік).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного вбачається, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «Юністреп» з ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон».
З матеріалів справи вбачається, що протягом липня 2013 року ТОВ «Юністреп» як замовник мало взаємовідносини з ТОВ «Фатрон» з приводу надання послуг по вантажним перевезенням, що підтверджено актом виконаних робіт №6801 від 05.07.2013 р., товарно-транспортною накладною, податковою накладною №117 від 05.07.2013 р.
04.01.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (покупець) та ТОВ «Кримсервісоптторг» (продавець) укладено договір постачання №0401-14, предметом якого є постачання товару на загальну суму 1000000 грн.
Виконання умов цього договору підтверджується видатковою накладною від 11.03.2013р. на товар (машинна стрейч-плівка), видатковою накладною від 29.03.2013р. на товар (скоби сталеві).
04.01.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (замовник) та ТОВ «Кримсервісоптторг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №0401-13, згідно якого виконавець зобовязується надати послуги з перемотування пластикової стрічки на шпулю.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом надання послуг з переробки №1742 від 30.01.2013 р., актом надання послуг з переробки №56від 11.01.2013 р., актом надання послуг з переробки від 01.01.2013 р., актом надання послуг з переробки від 20.03.2013 р., актом надання послуг з переробки від 18.03.2013 р., актом надання послуг з переробки від 07.03.2013 р., актом надання послуг з переробки від 04.03.2013 р., актом надання послуг з переробки від 01.03.2013 р., звітами про продукцію, що виготовлена з сировини; податковими накладними, копії яких наявні і матеріалах справи.
01.10.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (замовник) та ТОВ «Грейн ОПТ» (виконавець) укладено договір про надання послуг №Пр0110, згідно якого виконавець зобовязується надати послуги з перемотування пластикової стрічки на шпулю.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.11.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.11.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 04.11.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.11.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 21.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.10.2013 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 02.10.2013 р.; податковими накладними, копії яких наявні і матеріалах справи.
Також 01.10.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (замовник) та ТОВ «Грейн ОПТ» (виконавець) укладено договір на розробку та виготовлення штампувального оснащення №0111ЮОС, згідно якого виконавець зобовязується виготовити проектно-конструкторську документацію для виготовлення оснащення під гибочні автомати моделі АБ7217 для виробництва скоби пакувальної під пластикову стрічку з поліетилентерефталату (принципова схема, креслення деталей, збіркові креслення виробів).
З матеріалів справи вбачається, що протягом 2013 року ТОВ «Юністреп» як замовник мало взаємовідносини з ТОВ «Сіріус Стандарт» з приводу надання послуг по організації перевезень, що підтверджено актом виконаних робіт №195 від 22.11.2013 р., товарно-транспортною накладною, податковою накладною №195 від 22.11.2013 р., актом виконаних робіт №277 від 30.08.2013 р., товарно-транспортною накладною, податковою накладною №277 від 30.08.2013 р.; актом виконаних робіт №157 від 23.07.2013 р., товарно-транспортною накладною, податковою накладною №157 від 23.07.2013 р.; актом виконаних робіт №91 від 16.07.2013 р., товарно-транспортною накладною, податковою накладною №91 від 16.07.2013 р.; договорами-заявками, копії яких містяться в матеріалах справи.
01.02.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (замовник) та ТОВ «Відродження-Дніпро» (виконавець) укладено договір про надання послуг №010202, згідно якого виконавець зобовязується надавати послуги по ремонтуванню ручної та машинної стретч-плівки на шпулю.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №190355 від 29.03.2013 р., податковою накладною від 30.04.2013 р.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №3004281 від 30.04.2013 р., податковою накладною від 28.02.2013 р.; податковою накладною від 29.03.2013 р.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2013 р., актами прийому-передачі у переробку, товарно-транспортними накладними, копії яких наявні і матеріалах справи.
Також між ТОВ «Юністреп» (орендар) та ТОВ «Відродження-Дніпро» укладено договір оренди обладнання №010216О від 01.02.2013 р., згідно якого передано в оренду вантажник Балканкар «Рекорд» ДВ 1788.33М.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом приймання-передачі та актом повернення обладнання від 31.01.2014 р.; актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.
01.02.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (покупець) та ТОВ «Відродження-Дніпро» (продавець) укладено договір постачання №010201, предметом якого є постачання товару пакувальні матеріали, запасні запчастини та інструмент.
Виконання умов цього договору підтверджується видатковою накладною від 09.12.2013р., від 22.01.2014р., від 04.12.2013р., від 29.11.2013р., від 25.11.2013р., від 13.11.2013 р., від 05.11.2013 р., від 04.11.2013 р., від 31.10.2013 р., від 21.10.2013 р., від 14.10.2013 р., від 09.10.2013 р., від 01.10.2013 р., від 01.10.2013 р., від 26.09.2013 р., від 19.09.2013 р., від 13.09.2013 р., від 11.09.2013 р., від 02.09.2013 р., від 28.08.2013 р., від 22.08.2013 р., від 14.08.2013 р., від 05.08.2013 р., від 24.07.2013 р., від 11.07.2013 р., від 01.07.2013 р., від 27.06.2013 р., від 18.06.2013 р., від 11.06.2013 р., від 03.06.2013 р., від 28.05.2013 р., від 27.05.2013 р., від 15.05.2013 р., від 08.05.2013 р., від 06.05.2013 р., від 29.04.2013 р., від 22.04.2013 р., від 01.04.2013 р., від 26.03.2013 р., від 18.03.2013 р., від 04.03.2013 р., від 01.03.2013 р., від 27.02.2013 р., від 25.02.2013 р., від 22.02.2013 р., від 19.02.2013 р., від 05.02.2013 р., від 04.02.2013 р., товарно-транспортними накладними та податковими накладними, копії яких наявні і матеріалах справи.
01.04.2013 р. між ТОВ «Юністреп» (покупець) та ТОВ «В.Г.М.» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №010415, предметом якого є постачання товару загальною варістю 150000 грн.
Також між ТОВ «Юністреп» (орендар) та ТОВ «Арт-Легіон» укладено договір оренди обладнання №040102 від 04.01.2013 р., згідно якого передано в оренду вантажник Балканкар «Рекорд» ДВ 1788.33М.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом приймання-передачі та актом повернення обладнання від 31.01.2013 р.; актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2013 р. та податковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.
01.06.2012 р. між ТОВ «Юністреп» (покупець) та ТОВ «Арт-Легіон» (продавець) укладено договір постачання №010201, предметом якого є постачання товару загальною варістю 1000000 грн.
Виконання умов цього договору підтверджується видатковими накладними від 08.01.2013 р., від 11.01.2013 р., від 11.01.2013 р., від 18.01.2013 р., від 21.01.2013 р., від 30.01.2013 р., податковими накладними, копії яких наявні і матеріалах справи.
01.06.2012 р. між ТОВ «Юністреп» (замовник) та ТОВ «Арт-Легіон» (виконавець) укладено договір про надання послуг №010602, згідно якого виконавець зобовязується надавати послуги по ремонтуванню ручної та машинної стретч-плівки на шпулю.
Виконання договірних зобовязань підтверджено актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2013 р., податковою накладною від 31.01.2013 р.
Представником позивача пояснювалось, що транспортування товарів та сировини здійснювалось ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/10/13-1 від 01.10.2013р.; автомобільним транспортом, що орендується на підставі договору найму автомобіля від 27.07.2012 р. у ОСОБА_2.
До пояснень надано: договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/10/13-1 від 01.10.2013р.; акти здачі-прийняття робіт, складені та погоджені ТОВ «Юністреп» та ФОП ОСОБА_1, договору найму автомобіля від 27.07.2012 р.
Також пояснено, що товар (стрічка) використовувався позивачем у господарській діяльності з реалізації кінцевим споживачам. До пояснень додано: видаткові накладні на постачання товару, довіреності на отримання товару.
Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон» товарів та послуг на загальну суму 1331460 грн. (ПДВ 221910 грн.), а також їх використання у власній господарській діяльності. Отже, позивачем було повністю дотримано всіх вимог закону з реалізації права на податковий кредит. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.
Відповідачем також не було надано суду належних документальних доказів відсутності у ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон» спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон» не були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.
Висновки суду грунтуються на результатах вивчення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, внаслідок чого спростовується висновок перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції.
В свою чергу висновки перевірки щодо виявлених порушень по ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон» ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки, та обґрунтовані наявною інформацією відносно ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон».
Щодо недоліків товарно-транспортних накладних, слід зазначити, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Разом з цим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), при цьому товарно-транспортні накладні надані до перевірки та до суду, а окремі недоліки не можуть бути самостійною підставою для визнання угод не дійсними.
Відсутність у позивача сертифікатів якості на придбаний товар також не є доказом безтоварності спірних господарських операцій. Адже сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок. Порушення окремих умов договору (як-от неподання постачальником сертифікатів якості на товар), які не є істотними для сторін для досягнення цілі правочину (поставка товару), не може впливати на податкові зобов'язання однієї із сторін договору.
Щодо встановлених в ході перевірки даних про можливу відсутність трудових та матеріальних ресурсів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.
Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у звязку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ «Арт-Легіон», ТОВ «В.Г.М.», ТОВ «Кримсервісоптторг», ТОВ «Грейн ОПТ», ТОВ «Відродження-Дніпро», ТОВ «Сіріус Стандарт» та ТОВ «Фатрон» є безпідставними.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки про порушення позивачем п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, заниження податку на прибуток всього в сумі 178524 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 168553 грн., за 2014 рік на суму 5831 грн., за 2015 рік на суму 4140 грн., та п.198.6 ст.198, п.199.1 Податкового кодексу України, заниження податку на додану вартість на загальну суму 221910 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністреп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністреп» сплачений судовий збір у розмірі 5197,32 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3