Справа № П/811/623/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Справа № П/811/623/17

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Гнєдича Петра Пилиповича» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 20.03.2017 за № Г-3225/0-3112/0/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Гнєдича Петра Пилиповича» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (орієнтовний розмір - 5,91 умовних кадастрових гектарів).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_1 24.02.2017 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказаний лист отримано відповідачем 27.02.2017. До заяви додано перелік необхідних документів, передбачений ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Листом відповідача від 20.03.2017 № Г-3225/0-3112/0/6-17 повідомлено позивача про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства через відсутність інформації стосовно позиції органу місцевого самоврядування у питанні розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Позивач зазначає, що вважає вказані дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області протиправними, тому просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивач про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, яка знаходиться в матеріалах справи. До суду надійшло клопотання, про розгляд справи без його участі та письмові заперечення де зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом фермерського господарства Гнєдича Петра Пилиповича та має право на земельну частку (пай) земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у користуванні господарства на підставі договору оренди землі від 09.11.2012, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 09.11.2012 за № 011637, на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 35,7 га ріллі на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів голови та членів господарства від 16.02.2017 вирішено розпаювати земельну ділянку, яка надана в оренду засновнику господарства ОСОБА_2 Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області для ведення фермерського господарства на підставі зазначеного договору оренди землі від 09.11.2012 року та узгодити місце розташування земельних ділянок, на які надано згоду засновника на передачу їх у приватну власність із раніше наданих земель в оренду для ведення фермерського господарства згідно схем, які додаються до протоколу, зокрема позивачу, орієнтовною площею 5,95 га (на схемі ділянка №5).

Бажане місце розташування земельних ділянок та їх орієнтовний розмір погоджено по кожному члену господарства.

Зі змісту нотаріально завіреної заяви засновника господарства від 24.02.2017 вбачається, що він погоджує передачу земельних ділянок членам господарства, у тому числі позивачу, безоплатно у приватну власність із раніше наданих йому в оренду земельних ділянок у межах розміру земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Враховуючи викладене, голова та засновник господарства ОСОБА_2. згоден на надання дозволу членам господарства, у тому числі позивачу, на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі від 10.02.2017 № ДС-31-1110-99.2-123/15-17 середній розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Дружба» на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області становить 5,91 умовних кадастрових гектари.

Позивач 24.02.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказаний лист отримано відповідачем 27.02.2017. До заяви додано перелік необхідних документів, передбачений ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Листом відповідача від 20.03.2017 № Г-3225/0-3112/0/6-17 повідомлено позивача про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель господарства через відсутність інформації стосовно позиції органу місцевого самоврядування у питанні розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Суб'єктам владних повноважень, які передають земельній ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено у пункті 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку про те, що законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам зазначеним у Земельному кодексі документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою зазначив, що відсутня інформація щодо позиції органу місцевого самоврядування, у даному питанні щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Водночас, суд звертає увагу на те, що на законодавчому рівні взагалі відсутнє таке визначення, як врахування позиції органів місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Разом з тим, Земельний Кодекс України містить вичерпний перелік цільового використання земельних ділянок, в якому відсутнє обов'язковість отримання та врахування позиції органів місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Саме на законодавчому рівні визначено право розпорядженням землями сільськогосподарського призначення виключено на підставі норм Земельного Кодексу України, а тому відповідач не мав право перебирати на себе функції законодавця щодо розпорядження землею без законодавчого врегулювання питання про надання земельних без врахування позиції органу місцевого самоврядування.

Так, наказом Держгеокадастру від 04.06.2015 №95, затверджено Порядок взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час реалізації повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування.

Пунктом 2.6 Порядку передбачено, що у разі дотримання вимог, зазначених у пункті 2.5 Порядку, відповідним територіальним органом у строк, що не перевищує двох днів, надсилається запит органу місцевого самоврядування (сільській, селищній, міській раді) за місцем розташування земельної ділянки з проханням висловити позицію щодо можливості передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах).

Відповідно до ч.10 ст. 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення, відповідно до яких Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначає, що з поданої позивачем заяви від 24.02.2017 року вбачається, що останній хоче реалізувати своє право на розробку проекту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ч.6 ст. 188 Земельного кодексу України не передбачено можливість реалізації права в межах норм безоплатної приватизації для ведення товарного виробництва.

Відповідач зазначає, що вищевказана стаття містить чіткий перелік в межах норм безоплатної приватизації за цільовим використанням земельної ділянки. Земельний кодекс України не передбачає можливість відведення земельної ділянки для ведення товарного господарства.

Однак, суд не приймає до уваги доводи зазначені відповідачем в запереченнях, оскільки, у відповіді наданій Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області позивачу, підставою для відмови у задоволені заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою зазначалось саме відсутність інформації стосовно позиції органу місцевого самоврядування у питанні розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, а не щось інше.

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в задоволенні його заяви, відповідач порушив норми Земельного Кодексу України та принцип розсудливості, оскільки дії відповідача, як на думку суду, всіляко спрямовані на перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання відмови у наданні дозволі на розробку проекту землеустрою протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Гнєдича Петра Пилиповича» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (орієнтовний розмір - 5,91 умовних кадастрових гектарів), суд зазначає наступне.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2016 року.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Встановлені судом обставини справи та наведені норми чинного законодавства свідчать про те, що відповідачем, при вчиненні оскаржуваних дій, не дотримано зазначених принципів, зокрема, останнім відмовлено позивачу без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1280,00 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Керуючись ст.,ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Гнєдича Петра Пилиповича» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 20.03.2017 за № Г-3225/0-3112/0/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 24 лютого 2017 року та прийняти передбачене законодавством рішення.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 1280,00 грн. на користь ОСОБА_1.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду К.М. Притула