Справа № 2-а-1934/11
Суддя: Бондарьова Г. М.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1934/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2011 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової Г. М.

при секретарі Кобка Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Першотравенську Дніпропетровської області справу за позовом Григор`єва ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 лютого 2011 року, та про зобовязання відповідача нараховувати підвищення до пенсії як дитині війни надалі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу, як дитині війни, повинна виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, але відповідач надбавку до пенсії у встановленому розмірі позивачу не нараховував та не виплачував. Такі дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать Конституції України та Законам України.

Позивач просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач у справі Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенськ Дніпропетровської області надав суду клопотання у якому просить розглянути адміністративну справу за позовом Григор`єва ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни - за відсутності управління в порядку письмового провадження.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість решти позовних вимог позивача з 01 лютого 2011 року, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу дитина війни, що надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України Про соціальний захист дітей війни, у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Першотравенську. Як особі, що має статус дитини війни, їй у 2010 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипризначалося та виплачувалося частково у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, з 01 жовтня 2008 року по теперішній час по 49,8 гривень щомісячно.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Нормами Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікне передбачено обмежень щодо застосування положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тобто у 2011 році та станом на 09 вересня 2011 року положення Закону України Про соціальний захист дітей війнимають законну силу та не були призупинені.

Отже нарахування та виплата у 2011 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Вирішуючи позовні вимоги позивача по суті суд приходить до наступного:

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-У1 Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рікПрикінцеві положення Закону України Про державний бюджет на 2011 рікдоповнено пунктом 4 такого змісту:

Встановити,що у 2011 році норми і положення ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються у порядку та розмірах,встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-У1 Про внесення змін до Закон УкраїниПро державний бюджет України на 2011 рікКабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 від 06 липня 2011 року Про встановлення деяких розмірів виплат,що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету,яка набрала чинності з 23 липня 2011 року,

Пунктом шостим вказаної постанови установлено,що дітям війни/крім тих ,на яких поширюється дія Законів Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань/ до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,що виплачується замість пенсії,підвищення проводиться у розмірі 49,8гривні,що і виплачується даному пенсіонеру.

Тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню за період з 01 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року,тобто в межах шестимісячного строку звернення позивача до суду та до набрання чинності вказаною постановою.

З урахуванням наведених обставин вважаю, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача відносно виплати позивачці підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.6 Закону № 2195-IV, та зобовязання відповідача перерахувати та виплатити на користь позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.6 Закону № 2195-IV з 01 лютого 2011 року до 23 липня 2011 року, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до суду за захистом своїх прав та заявлених позовних вимог.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняі згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннязастосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених, згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Також, суд вважає, що при нарахуванні позивачці щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни має застосовуватися Закон України Про соціальний захист дітей війни, оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, передбачений ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України Про соціальний захист дітей війниреалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% підвищення до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, вважаю, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачці як дитині війни.

Згідно п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито із змінами і доповненнями, внесеними Декретом КМУ від 30 квітня 1993 року № 43-93, Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації звільняються від сплати державного мита, тому судовий збір на користь позивача необхідно стягти з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, ст. ст. 6-11, 71, 94, 158-160, 183-2, 256 КАС України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни№ 2195-IV,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Григор`єва ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенськ Дніпропетровської області щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії Григор`єву ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 лютого 2011 року до 23 липня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенськ Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити Григор`єву ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнита ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 01 лютого 2011 року до 23 липня 2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу,було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді,то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Г. М. Бондарьова