Справа № 752/16058/17
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/473/17
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.08.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря - Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просить суд визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2003 року, на підставі довідок Генеральної прокуратури від № 18-185 від 19.02.2016 р. та №18-89 від 10.02.2017 року про заробітну плату з розрахунку 90 % із середнього заробітку, а також зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести йому перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до довідок Генеральної прокуратури України № 18-185 від 19.02.2016 р. та №18-89 від 10.02.2017 про заробітну плату згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2003 року, з розрахунку 90 % із середнього заробітку з 01.01.2016 року та 01.01.2017 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з 1965 року він розпочав діяльність в якості учня механіка фабрики «Спорттрикотаж». У 1972 році, після демобілізації з лав Радянської армії, де поступив на вечірнє відділення Харківського юридичного інституту. 09.02.1977 року звільнився з посади механіка 6 розряду фабрики «Спорттрикотаж»і цей же день наказом прокурора Харківської області № 40 був призначений на посаду стажиста прокуратури Харківського району Харківської області. В органах прокуратури, у тому числі на посадах слідчого, прокурора району, заступника прокурора області та начальника відділу Генеральної прокуратури України пропрацював 26 років.

У жовтні Наказом Генерального прокурора України від 09.09.2003 року № 1608-ц його було звільнено з Генеральної прокуратури України за власним бажанням ( у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). На день звільнення його загальний стаж роботи складав понад 37 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесенян змін до деяких нормативно- правових актів від 01.12.2015 р. підвищено посадові оклади, розміри яких затверджено, у т.ч. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури».

28.02.2017 року він звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де перебуває на обліку, із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України у редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії і подальших перерахунків (90 % від місячної заробітної плати викладених у довідках Генеральної прокуратури України від 19.02.2016 року № 18-185зп та від 10.02.2017 року № 18-89 за., у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

Листом № 522/02/Б-395 від 14.03.2017 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві йому було повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача неправомірними з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні моєї заяви, відповідач послався на відсутність законних підстав для перерахунку пенсії, оскільки розділ ІІІ прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачає, що з 01.06. 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Пенсійне забезпечення таких осіб здійснюється на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, зазначена норма Закону застосована відповідачем неправомірно, оскільки, враховуючи принцип незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», які, очевидно, маються на увазі, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Він же звертався до відповідача із заявою не про призначення пенсії, а про перерахунок вже призначеної пенсії.

Згідно із ст. ст. 22, 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла на час призначення мені пенсії ( червень 2003 року ) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Враховуючи висловлене у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Законом України № 3668-VІ від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесені зміни, що стосуються призначення пенсій.

Зокрема, згідно з ч. 3 вказаної статті, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включається в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ж з новою редакцією ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За правилами ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України» Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Пенсія йому була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на червень 2003 року, тобто до набрання чинності вищезгаданими законами. Крім цього, зміни, внесені до цієї статті, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, де зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом ( десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали.

Отже, дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії вважає протиправними.

З огляду на вказані обставин відповідач повинен провести перерахунок призначеної йому пенсії за вислугою років згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-111, що діяв станом на червень 2003 року (90 % із середнього заробітку з 01.01.2016 року та 01.01.2017 року без обмежень граничного розміру пенсії.

В судове засідання позивач не з'явився , надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено що позивач 1965 року він розпочав діяльність в якості учня механіка фабрики «Спорттрикотаж». У 1972 році, після демобілізації з лав Радянської армії, де поступив на вечірнє відділення Харківського юридичного інституту. 09.02.1977 року звільнився з посади механіка 6 розряду фабрики «Спорттрикотаж»і цей же день наказом прокурора Харківської області № 40 був призначений на посаду стажиста прокуратури Харківського району Харківської області. В органах прокуратури, у тому числі на посадах слідчого, прокурора району, заступника прокурора області та начальника відділу Генеральної прокуратури України пропрацював 26 років.

У жовтні Наказом Генерального прокурора України від 09.09.2003 року № 1608-ц його було звільнено з Генеральної прокуратури України за власним бажанням ( у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). На день звільнення його загальний стаж роботи складав понад 37 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесенян змін до деяких нормативно- правових актів від 01.12.2015 р. підвищено посадові оклади, розміри яких затверджено, у т.ч. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури».

28.02.2017 року він звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де перебуває на обліку, із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України у редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії і подальших перерахунків (90 % від місячної заробітної плати викладених у довідках Генеральної прокуратури України від 19.02.2016 року № 18-185зп та від 10.02.2017 року № 18-89 за., у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

Листом № 522/02/Б-395 від 14.03.2017 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві йому було повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, що проводити перерахунок пенсії немає підстав з посиланням та п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо заборони перерахунку раніше призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року (справа № К/800/15163/16).

На час призначення позивачу пенсії та її нарахування умови і порядок пенсійного забезпечення прокурорів регулювались положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням цієї норми, позивачу у 2003 році було призначено пенсію.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій ;провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи це при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на червень 2003 року, тобто до набрання чинності вищезгаданими законами. Крім цього, зміни, внесені до цієї статті, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Згідно із ст. ст. 22, 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, де зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У відповідності до норми ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Відповідна довідка про розмір заробітної плати на аналогічній посаді позивачем була надана(а.с.11).

Положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд приходить до висновку щодо зобов'язання відповідача перерахувати відповідно до довідок Генеральної прокуратури України №18-185 від 19.02.2016 року та № 18-89 від 10.02.2017 року про заробітну плату згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, що діяла станом на червень 2003 року, з розрахунком 90% із середнього заробітку з 01.01.2016 року та 01.01.2017 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплати різницю в розмірі пенсії за минулий час.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., який на підставі ч.1 ст. 94 КАС України підлягає відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на червень 2003 року, на підставі довідок Генеральної прокуратури № 18-185 від 19.02.2016 року та № 18-89 від 10.02.2017 року про заробітну плату з розрахунку 90 % із середнього заробітку.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до довідок Генеральної прокуратури України № 18-185 від 19.02.2016 року та № 18-89 від 10.02.2017 року про заробітну плату згідно з ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на червень 2003 року, з розрахунку 90 % із середнього заробітку з 01.01.2016 року та 01.01.2017 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя