Справа № 331/4101/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2а/331/160/2017
ПОСТАНОВА

08.08.2017р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 30.12.2006 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати на посаді вчителя географії в ЗЗОШ І-ІІІ ступеня № 3, внаслідок чого виплата пенсії була припинена. З 16.05.2016 року відповідач перевів ОСОБА_1 на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Дізнавшись про право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення. 25.05.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату разової грошової допомоги, проте 09.06.2017 року листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя було відмовлено у виплаті такої грошової допомоги, у зв'язку з отриманням пенсії за вислугу років. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій та зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Ухвалою суду від 05.07.2017 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що позивачу була первинно призначена пенсія за вислугу років в 2006 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі наданої особистої заяви від 16.05.2016 р., відповідачем здійснено перехід на інший вид пенсії, а саме: позивач з пенсії за вислугу років перейшов на пенсію за віком на загальних підставах. Відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Таким чином, законні підстави для виплати даної грошової допомоги відсутні. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є працівником у галузі освіти, що підтверджується записами у трудовій книжці.

З 30.12.2006 року позивач перебувала на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя, де їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», але фактично таку пенсію ОСОБА_1 не отримувала, оскільки з 02.01.2007 р. була прийнята на посаду вчителя географії в Запорізьку ЗОШ І-ІІІ ступені № 3.

Досягнувши пенсійного віку, передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 16.05.2016 р. позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до відповідача та саме з цього моменту ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком.

Не погодившись із розрахунком пенсії, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11.07.2017 року визнано дії Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя протиправним та зобов'язано Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.01.2017 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року зверненню із заявою про призначенням пенсії за віком (2013-2015 р.р.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

25.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до відповідача щодо невиплаченої грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 09.06.2017 року за № 139/н-9 позивачу було відмовлено в виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, на підставі того, що ОСОБА_1 з 30.12.2006 року було призначено пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджет України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вищезазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків -35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» будь-якого іншого виду пенсії.

Не заперечуючи досягнення позивачем, на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не заперечуючи того, що позивач на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не заперечуючи наявності у позивача страхового стажу - 30 років, пенсійний орган вказує на те, що право на грошову допомогу мають особи, за умови, якщо до часу призначення пенсії за віком вони не отримували будь-яку іншу пенсію.

Тобто, позиція відповідача полягає у тому, що оскільки позивачу раніше призначалася пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то під час призначення пенсії за віком у неї відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таку позицію органу Пенсійного фонду України суд вважає необґрунтованою з наступних підстав.

З аналізу наведеної норми права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Тобто, конструкція зазначеної норми права свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у невиплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком є отримання особою будь-якої пенсії, а не призначення пенсії в минулому.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач не отримувала будь-якого виду пенсії, то відповідач необґрунтовано відмовив їй у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_1 права на отримання грошової допомоги у відповідності до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що крім того, узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України з аналогічних питань.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька