Справа № 398/2617/17 (2-а/398/169/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2017 рокусправа № 398/2617/17 (2-а/398/169/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Депутата Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1

на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Депутата Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1 до Войнівської сільської ради, Войнівського сільського голови Ручйова Михайла Геннадійовича, третя особа: Приютівська селищна рада про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Депутат Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1 звернулася із вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Войнівського сільського голови Ручйова Михайла Геннадійовича щодо незабезпечення у с. Войнівка Олександрійського району громадських обговорень про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад;

- визнати протиправним та скасувати рішення Войнівської сільської ради «Про надання згоди на добровільне об'єднання територіальної громади Войнівської сільської ради в Приютівську територіальну громаду» від 10 липня 2017 року №144;

- визнати протиправним та скасувати рішення Войнівської сільської ради «Про делегування представників Войнівської сільської громади до спільної робочої групи» від 10 липня 2017 року №145.

Разом із адміністративним позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення до розгляду справи по суті рішення Войнівської сільської ради «Про надання згоди на добровільне об'єднання територіальної громади Войнівської сільської ради в Приютівську територіальну громаду» від 10 липня 2017 року №144, рішення Войнівської сільської ради «Про делегування представників Войнівської сільської громади до спільної робочої групи» від 10 липня 2017 року №145.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Депутат Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просила її скасувати та постановити нове ухвалу, якою заяву про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник зазначає про очевидну небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересами позивача оскаржуваними рішення Войнівської сільської ради та про те, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності жодної з обставин, передбачених ч. 1 ст. 177 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправними та скасування рішення Войнівської Войнівської сільської ради «Про надання згоди на добровільне об'єднання територіальної громади Войнівської сільської ради в Приютівську територіальну громаду» від 10 липня 2017 року №144, рішення Войнівської сільської ради «Про делегування представників Войнівської сільської громади до спільної робочої групи» від 10 липня 2017 року №145, у зв'язку з порушенням процедури їх прийняття, а саме, без проведення громадських слухань щодо можливості об'єднання територіальної громади.

Водночас відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» об'єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об'єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об'єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що Об'єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою.

У разі об'єднання всіх територіальних громад одного району в одну об'єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об'єднаної територіальної громади, а пов'язані з таким майном права та обов'язки належать об'єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою.

Тобто, враховуючи те, що у випадку не зупинення дії вказаних рішень до розгляду справи по суті позовних вимог, може бути утворено Приютівську територіальну громаду, яка стане правонаступником всього майна, прав та обов'язків Войнівської сільської ради, у зв'язку з чим, остання буде позбавлена можливості володіти та користуватися наданим їй майном, та як наслідок існування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача як члена територіальної громади села Войнівка до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності забезпечення позову у справі № 398/2617/17 (2-аз/398/6/17) шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень.

Вжиті заходи забезпечення позову є своєчасними, відповідають предмету позову, є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, а їх невжиття може унеможливити ефективний захист прав позивача, призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 199, 205, 206, ч. 2 ст. 211 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Депутата Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2017 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити до розгляду справи по суті:

- рішення Войнівської сільської ради «Про надання згоди на добровільне об'єднання територіальної громади Войнівської сільської ради в Приютівську територіальну громаду» від 10 липня 2017 року №144;

- рішення Войнівської сільської ради «Про делегування представників Войнівської сільської громади до спільної робочої групи» від 10 липня 2017 року №145.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвала складена 23 серпня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник