Справа № 715/660/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/660/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цуренко В.А.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

29 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників відповідача (Чернівецької митниці ДФС): Семенюк О.Ю., Побережник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом щодо скасування постанови Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 10.02.2017 року у справі № 0133/408020018/17 та постанови Державної фіскальної служби України від 16.03.2017 року у справі № 0133/408020018/17 в зв'язку з закінченням 6-ти місячного терміну притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил з подальшим закриттям провадження у справі.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

28.08.2017 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про перенесення розгляду даної справи на іншу дату в зв'язку з його перебуванням на даний час на лікарняному.

Судова колегія, розглянувши вказане клопотання, не вбачає підстав для його задоволення оскільки заявником жодних доказів в підтвердження факту неспроможності взяти участь у судовому засідання через стан здоров'я суду не надано.

Представники відповідача - Чернівецької митниці ДФС, в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги позивача, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідач - Державна фіскальна служба України, явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 08.08.2016 року до Чернівецької митниці ДФС керівником ТОВ "Фореста Верде" ОСОБА_4 подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), якій присвоєно № 408030001/2016/000414, з метою митного оформлення в митному режимі "імпорт" товару - "Пряжа NM1/7 PUFI та NM 2/40/32", загальною вагою нетто 17215,50 кг.

Даний товар надійшов на адресу ТОВ "Фореста Верде" (Україна) від компанії "SIRECI DIS TICARET LND/ STI" (Туреччина). Відповідно до графи 22 ЕМД заявлено вартість товару в сумі 52 622,01 дол.США (1 305 323,00 грн. по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року).

Товар "Пряжа NM1/7 PUFI та NM 2/40/32" після надходження до Чернівецької митниці ДФС був оформлений за ЕМД № 1/2016/000414.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України товару, оформленого за ЕМД № 1/2016/000414 відповідачем направлено запит до митних органів Турецької Республіки.

11.01.2017 року до Чернівецької митниці ДФС надійшла відповідь митних органів Турецької Республіки із завіреною електронною копією експортної митної декларації Республіки Туреччина № 16270100ЕХ048902 від 03.08.2016 року щодо поставки товару "Пряжа NM1/7 PUFI та NM 2/40/32" на адресу ТОВ "Фореста Верде" в графі №22 якої зазначено фактурну вартість товару, а саме 70081,39 дол.США (1 738 414,22 грн. по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року).

За результатами перевірки встановлено, що фактична вартість імпортованого ТОВ "Фореста Верде" товару згідно ЕМД № 1/2016/000414 на 17 459,38 дол.США (433 091,22 грн. по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року) більше ніж зазначено в товаросупровідних документах наданих митному органу.

Згідно з розрахунками, наведеними в службові записці Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 11.01.2017 року № 38/24-70-19-32, загальна сума недоборів митних платежів при декларуванні товару за ЕМД № 1/2016/000414 становить 92 716,18 грн.

В зв'язку з висновками про вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, у відношенні ОСОБА_4 Чернівецькою митницею ДФС 24.01.2017 року складено протокол про порушення митних правил № 0133/408020018/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

10.02.2017 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0133/408020018/17, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 278 148,54 грн.

22.02.2017 року до Державної фіскальної служби України надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову Чернівецької митниці ДФС від 10.02.2017 року у справі про порушення митних правил № 0133/408020018/17.

Постановою Державної фіскальної служби України від 16.03.2017 року в результаті вивчення матеріалів справи, скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Чернівецької митниці ДФС від 10.02.2017 року у справі про порушення митних правил № 0133/408020018/17 - без змін.

Позивач, вважаючи, що відповідачами в даному випадку пропущено 6-ти місячний строк притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню оскільки днем виявлення вищевказаного правопорушення слід рахувати 11 січня 2017 року, день отримання Чернівецькою митницею ДФС інформації з митних органів Туреччини, країни відправника.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Відповідно до пункту 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Частиною 5 ст. 334 МК України закріплено право органів доходів і зборів для здійснення митного контролю після випуску товарів направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України однією із форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 54.4. статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Частиною 1 ст. 2 Угоди між Урядом України і Урядом Турецької Республіки щодо взаємної допомоги у митних питаннях від 27 листопада 1996 року (далі - Угоди) передбачено, що договірні сторони за участю їхніх митних органів і згідно з положеннями цієї Угоди подають одна одній взаємну допомогу з метою забезпечення належного додержання митного законодавства та з метою запобігання порушенням митного законодавства, розслідування та припинення зазначених порушень.

Митні органи надають один одному по одержанні запиту усю інформацію, що може сприяти у забезпеченні правильності стягнення мита, податків, зборів чи нарахувань, що провадиться митними органами, зокрема інформацію, яка допомагає визначити митну вартість товарів та їх походження, та встановити їхню тарифну класифікацію (ч. 1 ст. 3 Угоди).

Митний орган однієї Договірної Сторони з власної ініціативи чи на запит надає митному органу іншої Договірної Сторони, протоколи, свідчення чи завірені копії документів, що містять усю наявну інформацію про дії, виявлені або заплановані, які є або вважаються такими, що становлять порушення митного законодавства, що діє на території цієї Договірної Сторони.

Відповідно до п. 3 ст. 12 Угоди митні органи Договірних Сторін можуть відповідно до цілей цієї Угоди і в її межах використовувати як докази інформацію та документи, отримані згідно з цією Угодою у протоколах, повідомленнях, свідченнях та, у розслідуваннях і наданих судам звинуваченнях. Доказова сила такої інформації та документів, а також їх використання в судах визначається національним законодавством.

В свою чергу, підстави для порушення справи про порушення митних правил визначені положеннями ст. 491 МК України, до визначено, що такими, окрім іншого, є також офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку щодо наявності у Чернівецької митниці ДФС достатньої належної та допустимої доказової бази для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення митного законодавства, оскільки документи, що свідчать про порушення позивачем митних правил, отримані митним органом в порядку, передбаченому Угодою між Урядом України і Урядом Турецької Республіки щодо взаємної допомоги у митних питаннях від 27 листопада 1996 року.

Щодо доводів апелянта стосовно закінчення 6-ти місячного терміну притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що вчинене позивачем правопорушення є триваючим і строк для накладення адміністративного стягнення слід рахувати починаючи з моменту виявлення цього порушення.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом, невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного провадження, підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, слугувала отримана 11.01.2017 року від митних органів Турецької Республіки завірена електронна копія експортної митної декларації № 16270100ЕХ048902 від 03.08.2016 року щодо поставки товару "Пряжа NM1/7 PUFI та NM 2/40/32" на адресу ТОВ "Фореста Верде".

Факт подання позивачем 03.08.2016 року митної декларації № 16270100ЕХ048902 разом з ЕМД № № 1/2016/000414 слугувало лише підставою для застосування відповідачем - Чернівецькою митницею ДФС однієї із форм митного контролю, визначеної ст. 336 МК України.

Таким чином, в даному випадку, слід керуватись приписами ч.1 ст.467 МК України про те, що адміністративне стягнення за вчинення триваючого порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього порушення, а саме з 11 січня 2017 року - дати отримання Чернівецькою митницею ДФС інформації з митних органів Туреччини, країни відправника.

Водночас, судова колегія критично ставиться до доводів апелянта стосовно бездіяльності та некомпетентності посадових осіб митних органів, як при оформленні митної декларації ІМ40ДЕ408030001/2016/000414, так і в ході встановлення факту наявності в діях позивача складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, як таких, що є необгрунтованими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що з огляду на встановлені обставини справи підстав для задоволення вимог апеляційної скарги на разі немає.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи позивача не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції, який правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 вересня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.