Справа № 759/16109/16-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Коротких А.Ю.

Літвіної Н.М.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії. В своєму позові позивач просить суд визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та зобов'язати Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 24 квітня 2016 року.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 01 серпня 1988 року по 30 вересня 1990 року працював майстром плавильної ділянки ливарного цеху, з 01 жовтня 1990 року по 31 липня 1991 рік працював старшим майстром плавильної ділянки ливарного цеху, з 01 серпня 1991 року по 31 грудня 1991 рік та з 01 січня 1992 року по 12 лютого 1992 рік працював майстром плавильної ділянки ливарного цеху, з 01 червня 1995 року по 25 грудня 2000 року працював майстром плавильної ділянки ливарного цеху, на Ворошиловградському машинобудівельному заводі імені Пархоменко, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1, та довідкою № 41 від 28 вересня 2010 року, довідкою № 40 від 28 вересня 2010 року, довідкою № 39 від 28 вересня 2010 року, довідкою № 38 від 28 вересня 2010 року, які видав ТОВ «Луганський машинобудівний завод ім. О.Я. Пархоменка».

Так, ОСОБА_3 має 9 років 04 місяці 25 днів стажу роботи у шкідливих умовах, який дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою та з відповідними документами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, однак листом від 16 червня 2016 року №11943/07 йому було відмовлено, оскільки позивачем не було надано копії первинних документів, підтверджуючих право на пенсію, довідки, надані позивачем, підписані різними особами, що дає привід сумніватись у їх дійсності, окрім того, позивачем не надано інформації щодо проведення вперше атестації робочого місця та не зазначено чи знаходився позивач у відпустці без збереження заробітної плати та не зазначено характер виконуваної роботи.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж підтверджується записами в трудовій книжці та довідками ТОВ «Луганський машинобудівний завод ім. О.Я. Пархоменка».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. «а» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій .

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, в період, що дає позивачу право на пільгову пенсію, він працював майстром та старшим майстром плавильної ділянки ливарного цеху на шахті Ворошиловградському машинобудівельному заводі імені Пархоменко з повним підземним робочим днем.

Так, відповідно до довідки про відпрацьований час ОСОБА_3 за період 1998 р. відпрацював 8 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, 83 год. не повних робочих днів у шкідливих умовах, за період 1999 р. відпрацював 59 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, 51 год. не повних робочих днів зі шкідливими умовами, за період 2000 р. відпрацював 143 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, 10 год. не повних робочих днів у шкідливих умовах, за період 1992 р. відпрацював 29 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, за період 1995 р. відпрацював 13 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, 66 год. не повних робочих днів у шкідливих умовах, за період 1996 р. відпрацював 27 год. повних робочих днів зі шкідливими умовами, 91 год. не повних робочих днів у шкідливих умовах, за період 1997 р. відпрацював 113 год. повних робочих днів у шкідливих умовах, 58 год. не повних робочих днів у шкідливих умовах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

За таких обставин позивач має право на зниження пенсійного віку на 7 років.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до положень пункту 3 зазначеної Постанови проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Так, відповідно до виписки з приказу від 15 січня 1996 року № 34, були внесені зміни в додатку № 1 та № 2 до приказу № 52 від 13 січня 1995 року в частині назви посади відповідно до Списку № 2 та № 2, а саме: майстри дільниць, старші майстри дільниць плавильних, заливних (розливних) ливарного виробництва.

Відповідно до виписки з приказу від 13 січня 1995 року № 52, було утверджено перелік робочих місць, професій та посад, для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбаченим Списками № 1 і № 2, до яких входили майстри ділянок, майстри ділянок плавильних, заливних (розливних) ливарного виробництва.

Відповідно до виписки з приказу від 30 листопада 2001 року № 4348, було утверджено перелік робочих місць, професій та посад, для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбаченим Списками № 1 і № 2, до яких входили майстри ділянок, майстри ділянок плавильних, заливних (розливних) ливарного виробництва.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент звернення до відповідача позивач мав необхідний пільговий стаж на роботі з шкідливими умовами праці та досяг відповідного віку, що свідчить про набуття ним права на призначення пенсії на пільгових умовах. Також, з матеріалів справи вбачається, що на підприємстві, де працював позивач, було проведено атестацію робочих місць.

Отже, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, ї трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працював позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв неправомірно.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Коротких А.Ю.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.