Справа № 819/858/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/858/17

04 вересня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шумського районного суду Тернопільської області, територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шумського районного суду Тернопільської області, територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Шумського районного суду Тернопільської області №9-к від 29 травня 2015 року у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, стаж на посаді судді якого становить 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 року відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд";

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції від 07.07.2010 року) із 01 листопада 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач призначений на посаду судді Кременецького районного суду Тернопільської області з 01.07.2004 року, працює на посаді судді Шумського районного суду Тернопільської області з 05.03.2007 року по даний час. Наказом голови Шумського районного суду № 1-к від 03.01.2012 року судді ОСОБА_1. було встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 30% від посадового окладу, стаж роботи станом на 01.01.2012 року, що давав йому право на встановлення надбавки за вислугу років, становив 12 років. Підставою для винесення спірного наказу №9-к від 29.05.2015 року, яким починаючи з 01.06.2015 року позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, з врахуванням стажу роботи на посаді судді станом на 01.06.2015 року - 10 років 11 місяців, вказано ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд". Однак, в даному випадку слід застосовувати норми Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції від 07.07.2010 року, яким в стаж роботи ОСОБА_1, який давав право на встановлення надбавки за вислугу років зараховувався трудовий стаж у відділі Державної виконавчої служби Кременецького району, де працював позивач до призначення на посаду судді. Вимоги ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд" щодо встановлення надбавки за вислугу років за стаж роботи виключно на посаді судді не підлягають застосуванню відносно позивача, оскільки правовідносини щодо встановлення надбавки за вислугу років виникли до прийняття цього Закону. Станом на 01.11.2014 року, на думку позивача, набув права на отримання доплати за вислугу років в розмірі 40% від посадового окладу за наявності стажу роботи понад 15 років відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", однак наказ на збільшення розміру доплати за вислугу років відповідачем Шумським районним судом Тернопільської області не видавався з вини особи, яка відповідальна за кадрову роботу та відповідно не виплачувався територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Тернопільській області. Тому, спірним наказом був позбавлений права на отримання надбавки за вислугу років в розмірі 40%, як такому, що стаж роботи, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, складає 15 років відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції від 07.07.2010 року, починаючи із 01.11.2014 року.

Позивач у судове засідання повторно не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Шумського районного суду Тернопільської області у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду клопотання про розгляд даної справи у письмовому провадженні. Свою позицію виклала в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с.33-34)

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши та дослідивши подані документи і матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 указом Президента України від 11.05.2004 року № 514/2004 призначений на посаду судді Кременецького районного суду Тернопільської області, а указом Президента України від 06.02.2007 року № 81/2007 переведений на посаду судді Шумського районного суду Тернопільської області. (а.с.16-18)

З копії трудової книжки ОСОБА_1 видно, що він неодноразово приступав до виконання обов'язків голови Шумського районного суду Тернопільської області:

- з 06.03.2007 року (наказ голови Тернопільського апеляційного суду № 2 від 06.03.2007 року);

- з 16.10.2007 року строком на п'ять років (наказ № 44 від 16.10.2007 року, рішення Ради суддів України № 97 від 28.09.2007 року);

- з 19.03.2010 року (наказ № 8-к від 19.03.2010 року, рішення Ради суддів в Тернопільській області від 24.02.2010 року);

- з 22.09.2011 року (наказ № 6-к від 22.09.2011 року, рішення Вищої ради юстиції від 05.09.2011 року № 562/0/15-11);

- з 15.04.2014 року, строком на один рік (наказ № 5-к від 15.04.2014 року, ч.2 ст.30 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VІ, протокол № 2 від 15.04.2014 року зборів суддів Шумського районного суду Тернопільської області);

- з 16.04.2015 року строком на два роки (наказ № 7-к від 16.04.2015 року);

- з 18.04.2017 року до 17.04.2020 року строком на три роки (наказ № 7-к від 18.04.2017 року). (а.с.11-15)

Згідно наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 03.01.2012 року за № 1-к, у зв'язку із набранням з 01 січня 2012 року чинності статтями 129,130,131 та п.11 розділу 13 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 30% від посадового окладу, стаж роботи якого, станом на 01.01.2012 року, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років становить 12 років. (а.с.19)

Наказом Шумського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2015 року за № 9-к "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3." відповідно до частини п'ятої статті 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.205 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" встановлено ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, стаж на посаді судді якого становить 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 років.

31.05.2017 року консультантом суду (по роботі з персоналом) Шумського районного суду Тернопільської області Т.М. Нікітюк видано ОСОБА_1 довідку № 01-5/89/2017 про те, що станом на 01.11.2014 року стаж роботи на посаді судді становить 15 років, однак кадровою службою Шумського районного суду була допущена помилка при обрахуванні стажу судді, що дає право на надбавку за вислугу років, а саме не видано наказ про нарахування надбавки в розмірі 40% від посадового окладу, чим позбавлено права на отримання коштів. (а.с.21)

Таким чином, матеріали справи свідчать, що при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на надбавку за вислугу років визначено різні періоди: в наказі від 03.01.2012 року за № 1-к - 12 років, в наказі від 29.05.2015 року за № 9-к - 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 років, а у довідці № 01-5/89/2017 від 31.05.2017 року станом на 01.11.2014 року - 15 років.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. (ст.130 Конституції України)

Конституційний суд України у своєму рішенні № 4-рп/2007 від 18.06.2007 року (справа про гарантії незалежності суддів), зокрема зазначив: "Конституційний суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція ( 254к/96-ВР ) та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004. (абзац третій п.п.3.4 п.3 рішення)

Незалежність судді забезпечується: зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді. (п.8 ч.4, ч.6 ст.48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів")

За нормами статті 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами і складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Згідно п.16(а) Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя, строк перебування суддів на посаді, їхня незалежність, соціальні гарантії, адекватна оплата і умови праці гарантуються законом і не можуть змінюватися в сторону зменшення.

Так, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто за а загальним правилом, дія закону (як і будь-якого іншого нормативно правового акту) у часі поширюється лише на майбутнє. Тобто закон не має зворотної сили, не може поширюватись на факти й відносини, що виникли до його прийняття, закон не можна поширювати на минуле.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року № 1-99/рп, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Новий закон може поширюватися лише на ті правовідносини, які виникають після набрання ним чинності. В такому випадку всі відносини, які виникли раніше, регулюються законами, що діяли на момент їх виникнення і до їх остаточного завершення. Після набрання чинності законом, він може поширюватись лише на ті права і обов'язки у відповідних правовідносинах, які виникли після набрання ним чинності, в розуміння статті 5 Цивільного кодексу України.

Як було встановлено, нова редакція Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв'язку із прийняттям Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, набрала законної сили 29 березня 2015 року.

Тому, в контексті спірних правовідносин вбачається, що порядок визначення стажу роботи судді, необхідного для виплати щомісячної доплати за вислугу років на підставі норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 29 березня 2015 року, може бути застосований виключно до суддів, призначених/обраних на посаду після 29 березня 2015 року.

Таким чином, в даному випадку слід застосовувати норми Закону України "Про статус суддів і судоустрій у редакції від 07.07.2010 року, а оспорюваний наказ необхідно скасувати у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року, щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, стаж на посаді судді якого становить 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 року.

При цьому, суд приймає до уваги Закон України "Про Вищу раду правосуддя" від 21.12.2016 року (набрав чинності з 05.01.2017 року), де підпунктом "3" пункту 33 розділу ІІІ " Прикінцеві та перехідні положення" внесено зміни до пункту 43 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року, оскільки в новій редакції передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Щодо позовної вимоги зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції від 07.07.2010 року) із 01 листопада 2014 року, то суд зазначає, що основним документом для виплати будь-яких нарахувань у вказаного відповідача є наказ голови місцевого суду.

Відповідно до п.2 Положення про територіальне управління ДСА України у Тернопільській області від 25.09.2015 року (далі - Положення), територіальне управління ДСА України у Тернопільській області у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, рішеннями з'їзду суддів України та Ради суддів України, Положенням про ДСА України, наказами ДСА України, рішеннями колегії ДСА України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Пунктом 4.3 даного Положення встановлено, що ТУ ДСА України у Тернопільській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності ТУ ДСА України у Тернопільській області та місцевих загальних судів Тернопільської області.

Тобто, на відділ планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА України у Тернопільській області покладено функцію здійснення нарахування та виплати суддям та працівникам місцевих загальних судів області суддівської винагороди та заробітної плати відповідно.

В свою чергу, первинним документом для здійснення будь-яких нарахувань, перерахунків, що стосуються заробітної плати працівників або суддівської винагороди - є наказ голови або керівника апарату суду.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України від 02.06.2016 року №1402 "Про судоустрій та статус суддів" голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Таким чином, голова суду видає накази з кадрових питань щодо суддів, а керівник апарату щодо працівників суду, які направляються до ТУ ДСА України у Тернопільській області для виконання.

Розпорядча діяльність в суді здійснюється головою суду та керівником апарату суду, які у межах своєї компетенції, на основі і у відповідності до законодавства видають накази, розпорядження, доручення, затверджують положення, правила, інструкції, що є обов'язковими до виконання усіма суддями та працівниками апарату суду.

Контроль за організацію і за загальний стан роботи з документами в суду здійснює голова і його заступник відповідно до розподілу обов'язків.

Контроль за виконанням наказів суду здійснюється посадовою особою визначеною у самому наказу, якщо в наказу не визначено особу, контроль здійснюється керівником, який видав наказ.

В даному випадку голова Шумського районного суду Тернопільської області, яким є позивач, видає відповідний наказ та визначає розмір щомісячної доплати за вислугу років з дотриманням норм і гарантій в оплаті праці відповідно до чинного законодавства України.

Отже, за відсутності самого наказу про нарахування надбавки в розмірі 40% від посадового окладу, як зазначено в довідці консультанта суду (по роботі з персоналом) Шумського районного суду Тернопільської області Т.М. Нікітюк за № 01-5/89/2017 від 31.05.2017 року, позовні вимоги в частині зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату вказаної доплати є необґрунтованими, незаконними та такими, що до задоволення не підлягають.

Крім того, суд зауважує, що при наявності права позивача на отримання надбавки за вислугу років у більшому розмірі він може захистити свої права шляхом пред'явлення позову до суду щодо видачі відповідного наказу.

Частиною першою статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (абзац десятий частини другої статті 162 КАС України)

Згідно частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними в справі доказами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення шляхом визнання протиправним та скасування наказу голови Шумського районного суду Тернопільської області №9-к від 29 травня 2015 року у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, стаж на посаді судді якого становить 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 року відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд". У задоволенні позову в частині зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції від 07.07.2010 року) із 01 листопада 2014 року відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови Шумського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2015 року №9-к "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3." в частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, стаж на посаді судді якого становить 10 років 11 місяців станом на 01.06.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.