Справа № 804/5929/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 р. Справа № 804/5929/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Скорпіон до Відділу з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фермерське господарство Міллер Руслан Генріхович, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у відкритті провадження в адміністративній справі №804/5929/16 відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 листопада 2016 року скасував ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі №804/5929/16, та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Справа №804/5929/16 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12 грудня 2016 року, та за результатами автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Єфанової О.В.
Ухвалою суду від 13.12.2016 року адміністративний позов був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 13.12.2016 року, позивач виправив вказані недоліки у зазначений судом строк.
Ухвалою відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
В обґрунтування позову зазначено, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації речового права за Договорами оренди землі між фермерським господарством "Міллер Руслан Генріхович" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 належним чином не перевірено, чи вже зареєстроване право оренди на дані земельні ділянки, внаслідок чого було неправомірно здійснено реєстрацію договорів оренди одних і тих самих земельних ділянок. Оскаржуваним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право оренди на земельні ділянки за ФГ Міллер Руслан Генріхович, при цьому право оренди на спірні земельні ділянки вже набуто позивачем з 2004 року відповідно, й сам по собі факт повторної державної реєстрації права оренди зазначених земельних ділянок за ФГ Міллер Руслан Генріхович не скасовує набуте позивачем право оренди, у звязку із чим спірне рішення підлягає скасуванню.
Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, заперечень на позовну заяву не надав, до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Треті особи - фізичні особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 до суду не зявились.
У судовому засіданні 13.04.2017 року, представник Фермерського господарства Міллер Руслан Генріхович проти заявленого позову заперечив, зазначаючи, що при винесенні державним реєстратором оскаржуваних рішень інформації щодо зареєстрованих договорів оренди та додаткових угод не було.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Скорпіон (правонаступник Фермерського господарства Скорпіон), прийняло в оренду земельну ділянку, що знаходяться на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області:
Пунктом 9.5 Договору оренди земельної ділянки №135 від 19.05.2004 року, укладеним з власником зазначеної ділянки ОСОБА_6 та позивачем, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, то відповідно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є правонаступниками зобовязань, взятих на себе за договором оренди спадкодавцем ОСОБА_6.
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62902946 від 06.07.2016 року позивачу стало відомо, що ця ж земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що розташована на території Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області є предметами договору оренди, який укладено між вищевказаними орендодавцями та Фермерським господарством Міллер Руслан Генріхович.
З викладеного вбачається, що укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4 Г,В, та ОСОБА_4 та ФГ Міллер Руслан Генріхович, а також його державна реєстрація мали місце до закінчення дії договору оренди №135 стосовно тієї самої земельної ділянки, укладеного між вказаними громадянами та позивачем.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що спір точиться навколо того, чи є правомірною повторна реєстрація похідного речового права - права користування земельною ділянкою у разі наявного та зареєстрованого тотожного права на ту саму земельну ділянку за іншим користувачем.
Згідно із частиною четвертою статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі Закон №1952) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11 лютого 2010 року №1878-VІ Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.
Як встановлено судом, до Книги запису реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, про реєстрацію договору оренди між Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Скорпіон та ОСОБА_6, його правонаступники - ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4 Г,В, та ОСОБА_4, були внесені відповідні записи.
Таким чином, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди, якими пролонговано строк дії договору до 31.12.2019 року, які укладені між позивачем та ОСОБА_6, його правонаступники - ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4 Г,В, та ОСОБА_4, здійснено повноважним органом, що визначений чинним законодавством, а саме територіальним органом земельних ресурсів Криворізьким районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру, Відділом Держкомзему у Криворізькому районі.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
З огляду на вказану норму права, після отримання від уповноваженої особи ФГ Міллер Руслан Генріхович заяв про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки із необхідним пакетом документів, державний реєстратор, зокрема, мав встановити факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Згідно із пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону №1952 державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.
Отже, з метою виконання своїх повноважень та з метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку, державний реєстратор був зобовязаний запитати інформацію відносно земельної ділянки в організації, яка відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводила таку реєстрацію.
З метою реалізації повноважень державного реєстратора та з метою усунення можливих випадків реєстрації заявлених прав, які вже були раніше зареєстровані, Законом №1952 визначені умови взаємодії органу державної реєстрації прав та органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру.
Так, у статті 28-1 Закону №1952 зазначено, що орган, який здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації прав інформацію про державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі.
Державна реєстрація прав на земельні ділянки до 1 січня 2013 року здійснювалась відповідно до затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1021 від 9 вересня 2009 року Порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі в електронному вигляді велися у складі автоматизованої системи державного земельного кадастру.
При цьому, відомості про зареєстровані майнові права із книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передані не були, що достовірно було відомо реєстраційній службі.
Не дивлячись на такі обставини, державний реєстратор не вжив усіх передбачених законом заходів та не встановив можливих суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, що призвело до прийняття неправомірного рішення індексний номер 27556618 від 26.12.2015 року, якими порушено права позивача як орендаря земельних ділянок.
Так, державний реєстратор, достовірно знаючи, що поточний Реєстр не наповнений всіма відомостями, що зареєстровані раніше, мав змогу здійснити запит до Державного земельного кадастру, щодо реєстрації похідних прав на земельні ділянки орендодавців.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Скорпіон до Відділу з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фермерське господарство Міллер Руслан Генріхович, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішень задовольнити повністю.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Постанова не набрала законної сили Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1