Справа № 800/353/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 серпня 2017 року м. Київ справа № 800/353/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Олендер І.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України, Національного банку України,

в с т а н о в и в:

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з позовом до Президента України, Національного банку України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною першою якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради правосуддя; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції оскаржуються акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, а також рішення, дії чи бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Зазначені норми процесуального закону визначають вичерпний перелік спорів, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Ч.2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, виконання зупиненої чи невчиненої дії,встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень,примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності, інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 5 ст. 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині, визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії, застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

У разі визнання незаконним і нечинним нормативно-правового акта резолютивна частина постанови суду невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 не вказано обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не наведено правового обґрунтування на підтвердження незаконності дій Президента України, відсутні будь-які доводи стосовно допущення суб'єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб'єктом, не надано докази (або не зазначено причини неможливості їх подання) на підтвердження його порушених прав з боку Президента України, саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Таким чином суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч.1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також встановлено, що заявником до адміністративного позову не додано квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі та копії адміністративного позову, відповідно до кількості відповідачів.

Отже, позивач має надати Вищому адміністративному суду України квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або копію документа, який надає право на пільги щодо його сплати, а так само копії адміністративного позову відповідно до кількості відповідачів.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

П.П. 1 п. 3 ч. 2 ст.4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сума судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який поданий фізичною особою, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн. 00 коп).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень в розрахунку на одну особу.

За правилами частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 18, 20, 105, 106, 107, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 18 вересня 2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Повідомити ОСОБА_1, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олендер І.Я.