Справа № 826/6983/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6983/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 вересня 2017 року № 826/6983/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Планеттойс» про стягнення добровільно несплаченої суми у розмірі 6 783,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Планеттойс» про стягнення суми штрафу 6 783,00 грн., визначеної на підставі рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.05.2015 року №000011 та від 14.05.2015 року №000012.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України), справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

28.04.2015 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Києві складений протокол про порушення законодавства про рекламу за фактом розповсюдження зовнішньої реклами магазину іграшок «PLANETTOYS» «Найбільший магазин іграшок в Україні» (ТРЦ «ART Mall», м. Київ вул. А.Заболотного, 37) з ознаками порушення вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 року №270/96-ВР щодо заборони недобросовісної реклами.

У цей же день, ТОВ «Планеттойс» направлена вимога в порядку ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», якою позивача зобов’язано у п’ятиденний термін надати засвідчену копію свідоцтва про державну реєстрацію, письмові пояснення, макет реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами та іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття рішення. Цією ж вимогою позивача повідомлено, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно ТОВ «Планеттойс» відбудеться о 14 год. 00 хв. 14.05.2015 року у приміщенні Інспекції.

Засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу оформлене протоколом від 14.05.2015 року. Згідно цього протоколу за результатами розгляду справи встановлено недотримання позивачем законодавства України про рекламу в частині заборони недобросовісної реклами та в частині ненадання ТОВ «Планеттойс» документального підтвердження вартості розповсюдженої (розміщеної) реклами.

За результатами розгляду справи, Інспекцією 14.05.2015 року прийняті рішення про визнання реклами магазину іграшок «Планеттойс» «Найбільший магазин іграшок в Україні» недобросовісною та рішення № 000011, №000012, якими за розповсюдження недобросовісної реклами та за неподання відомостей щодо її вартості на позивача накладені штрафи у розмірі 5 083,00 грн. та 1 700,00 грн.

22.06.2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось ТОВ «Планеттойс» з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішень Інспекції у з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 14.05.2015 року №000011, №000012, рішення про визнання реклами магазину іграшок «PLANETTOYS» «Найбільший магазин іграшок в Україні» недобросовісною (зовнішня реклама) від 14.05.2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 року залишено без змін. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказані ухвала суду апеляційної інстанції від 15.10.2015 року набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто 15.10.2015 року, а ухвала суду касаційної інстанції від 24.03.2016 року - 05.04.2016 року.

Наразі сума штрафу в розмірі 6 783,00 грн. ТОВ «Планеттойс» до державного бюджету добровільно не сплачена.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 року №270/96-ВР (далі по тексту – Закон №270/96-ВР) реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

За змістом ст. 7 Закону №270/96-ВР законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди є основними принципами реклами.

Статтею 10 Закону №270/96-ВР установлено, що недобросовісна реклама забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з ч. 2 названої статті Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону №270/96-ВР за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 9, 10 Порядку підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Згідно з п.п. 11-12, 18 Порядку за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до п. 20 Порядку сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

В силу приписів ч. 11 ст. 27 Закону №270/96-ВР рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, ТОВ «Планеттойс» скористалося своїм правом на оскарження в судовому порядку рішень про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, шляхом подання до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою КАС України встановлено преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Отже, за змістом ч. 1 ст. 72 КАС України, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч. 1 ст. 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України (лист Вищого адміністративного суду України «Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України» №2379/12/13-12 від 14.11.2012 року).

Відповідачем не наведено жодної обставини й не надано жодного належного і допустимого доказу на спростування встановлених преюдиційних фактів.

Згідно із ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи, що штрафи, за порушення вимог Закону України «Про рекламу» на загальну суму 6 783,00 грн. за рішеннями від 14.05.2015 року №000011 та №000012 відповідачем не сплачені, за відсутності підстав вважати рішення органу владних повноважень безпідставним та неправомірним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Планеттойс» вказаної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас при вирішенні справи суд зважає на наступне. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року відстрочено Головному управління Держпродспоживслужби в м. Києві сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Проте, на момент вирішення справи судом Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві доказ сплати судового збору суду не надано.

Відповідно до ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 88, 94, 159, 163, 183-2, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві задовольнити повністю.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов