Справа № 806/132/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" вересня 2017 р. Справа № 806/132/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача- Новак Н.Є., Пелех Ю.В; від відповідача- Субіна М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" березня 2017 р. у справі за позовом Дочірнєього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області третя особа- Філія "Олевський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 11.11.2016 року та рішення № від 11.11.2016 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 11.11.2006року в частині застосування фінансових санкцій в розмірі 37171,25грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 11.11.2006року в частині застосування фінансових санкцій в розмірі 2434,28грн.

Присуджено на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 613,30грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що обставини з приводу порушення строків нарахування, утримання та/або своєчасної сплати (перерахування) податків (податку на доходи фізичних осіб і військового збору), у тому числі як податковим агентом, до та під час виплати доходу на користь іншого платника податків були встановлені в ході перевірки, а відтак відповідач мав правові підстави для застосування положень ст. 127 ПК України при визначенні податкових зобов'язань для позивача.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі висновків акту планової виїзної перевірки Філії "Олевський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 28.10.2016року винесено податкове повідомлення - рішення:

-№ від 11.11.2016р., про застосування до позивача фінансової санкції в сумі 55832,26грн. та пені в розмірі 17017,49грн.,

№ від 11.11.2016р., про застосування до позивача фінансової санкції в сумі 4043,86грн. та пені в розмірі 483,71грн.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що за порушення вимог п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України відповідачем застосовано фінансові санкції згідно:

- податкового повідомлення - рішення від 11.11.2016 р. № на суму 37171,25грн.;

- податкового повідомлення - рішення від 11.11.2016 р. № на суму 2434,28грн.

Відповідач з обумовленими сумами фінансових санкцій, застосованих на підставі положень п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України не погоджується. Застосування фінансових санкцій на підставі підпункту 126.1 статті 126 ПК України не заперечує у зв'язку з чим подав заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 28.10.2016року та пояснень представників податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали висновки акту перевірки про несвоєчасність перерахування позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб, що перебувають в трудових відносинах з підприємством, та військового збору та несвоєчасність подання податкової звітності за період з 01.01.2013року по 30.06.2016року.

За змістом пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отож, статтею 127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за не нарахування і неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, як податковим агентом, протягом перевіряємого періоду своєчасно та у повній відповідності до вимог ст.168 Податкового кодексу України нараховувався та утримувався податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати працівників та військовий збір, однак утримані та перераховані до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб із названої заробітної плати працівників та військовий збір зараховано контролюючим органом у сплату податкового боргу. Вказані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються банківськими виписками.

З наведеного слідує, що позивач під час виплати доходу здійснив дії щодо донарахування, утримання та сплату (перерахування) відповідних податків, які в силу положень ПК України були зараховані до бюджету на погашення податкового боргу.

Зазначені обставини, виключають наявність правопорушення, визначеного ст. 127 Податкового кодексу України, а відтак позивач протиправно визначив позивачу фінансові санкції на підставі обумовленої норми закону.

Правова позиція з вказаного питання викладена в постанові Верховного суду України від 10.11.2015року №21-2919а15. В даному судовому рішенні прямо зазначено, що "просрочка сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб не є порушенням вимог ст.127 Податкового кодексу України", а тому заява податкового органу про перегляд судових рішень була залишена без задоволення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 22.03.2016року №813/6774/13-а.

Така правова позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.10.2016 р. NК/800/13422/16.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" вул.Перемоги,75,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул. Юрка Тютюнника,7,м.Житомир,10003

4-третій особі: Філія "Олевський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" - вул. Промислова, 52 б,м.Олевськ,Житомирська область,11001,