Справа № 820/3845/17
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

04 вересня 2017 р. справа № 820/3845/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області, звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: стягнути до бюджету України з відповідача суму податкового боргу в загальному розмірі 8931,59 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушеннями вимог ст. 106 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру на суму 8931,59 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано, зокрема, суб'єктом владних повноважень - ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" , судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, за подання даного адміністративного позову майнового характеру на суму 8931,59 грн., розмір судового збору складає - 1600 грн.

При перевірці матеріалів справи суддею встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору за подачу до суду адміністративного позову, в розмірі встановленим чинним законодавством.

Крім того, суд зазначає, що Абзацом 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 106 КАС України, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з оригіналом розрахункового документу.

Вказані висновки також викладені у листі Вищого адміністративного суду України №2091/11/13-11 від 16.11.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви додано фіскальний чек від 29.08.2017 року про поштове відправлення та список №39 листів рекомендованих, з яких не має можливості встановити вміст поштового відправлення.

Суб'єктом владних повноважень до позовної заяви не додано опис вкладення з відміткою про вручення відповідачу по справі копії позовної заяви та доданих до неї документів або іншого документу, який підтверджує вміст такого поштового відправлення.

Також, у позові контролюючим органом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого вказано, що на розрахунковий рахунок, по якому здійснюється сплата коштів на судовий збір, накладено арешт.

Дослідивши заявлене клопотання та перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч. 1 ст. 88 КАС України).

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (ч.2 ст. 88 КАС України).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору. При цьому, зазначена норма не звільняє від сплати судового збору органи ДФС за подання адміністративного позову та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Отже, законодавцем на рівні Закону визначений обов'язок суб'єкта владних повноважень сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, в Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01).

Крім того, аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15 та від 18.02.2016 у справі 826/6756/15, який в силу положень ст.244-2 КАС України, є обов'язковим для врахування судами.

Суд зазначає, що позивачем, на підтвердження позиції про накладення арешту на розрахунковий рахунок, по якому здійснюється сплата коштів на судовий збір не надано жодних доказів.

Таким чином, у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про відстрочення сплати судового збору - суд відмовляє.

З урахуванням наведеного, адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим ст. 106 КАС України, що є підставою у відповідності до ст. 108 КАС України для залишення адміністративного позову без руху.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції щодо сплати судового збору, сплативши 1600 грн. на розрахунковий рахунок 4011, одержувач УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова, , банк одержувача ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації: 22030101 та надати належні докази, що підтверджують факт надіслання відповідачу адміністративного позову з додатками.

Керуючись ст. ст.106, 108, 165,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу квитанції щодо сплати судового збору у розмірі 1600 грн. та належні докази, що підтверджують факт надіслання відповідачу копії позову з додатками.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.М. Тітов