Справа № 148/139/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/139/17

Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

29 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Траченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з врахуванням збільшених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тульчинської міської ради №322 «Про відмову в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення та наданні в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення» від 24.10.2016 року;

- зобов'язати Тульчинську міську раду на черговій сесії міської ради, в місячний строк з дня набрання законної сили даним рішенням, вчинити дії, передбачені Законом України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо розгляду питання про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні в оренду земельної ділянки за рахунок земель житлової і громадської забудови Тульчинської міської ради площею 0,0600 га для будівництва торгового комплексу, яка розташована в м. Тульчині АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення Тульчинської міської ради № 323 Про резервування земельної ділянки по АДРЕСА_1 (вхід в центральний ринок) під облаштування благоустрою входу в центральний ринок від 24.10.2016 року.

Разом з матеріалами адміністративного позову до суду позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони Тульчинській міській раді вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1, а саме: відчужувати її будь-яким способом; передавати в іпотеку; передавати в користування, яка ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 січня 2017 року задоволена.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи, 09.12.2014 року постановою Тульчинського районного суду визнано незаконним та скасовано рішення 48 сесії 6 скликання Тульчинської міської ради від 30.05.2014 року № 1267 «Про відмову ОСОБА_2 в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні в оренду земельної ділянки за рахунок земель житлової і громадської забудови Тульчинської міської ради площею 0,0600 га для будівництва торгового комплексу, яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 18-21 ).

В цій частині, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року, постанова Тульчинського районного суду залишена без змін ( а.с.25-28 ).

Відповідно до постанови Тульчинського районного суду від 21.12.2015 року в справі № 148/1674/15-а було задоволено вимоги ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради та визнано протиправним дії (бездіяльність) Тульчинської міської ради на 62 та 63 сесіях 6 скликання Тульчинської міської ради від 21.04.2015 року та від 27.05.2015 року щодо вирішення питання про затвердження чи відмову в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні в оренду земельної ділянки за рахунок земель житлової і громадської забудови Тульчинської міської ради площею 0,0600 га для будівництва торгового комплексу, яка розташована в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 Зобов'язано Тульчинську міську раду на черговій сесії міської ради, в місячний термін з дня набрання законної сили даним рішенням вчинити дії, передбачені Законом України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування в Україні» і розглянути питання за заявою ОСОБА_2 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні в оренду земельної ділянки за рахунок земель житлової і громадської забудови Тульчинської міської ради площею 0,0600 га для будівництва торгового комплексу, яка розташована в АДРЕСА_1

24.10.2016 року на 16 сесії 7 скликання Тульчинською міською радою було розглянуто проект відведення земельної ділянки та заяву ФОП ОСОБА_2 про надання земельної ділянки в оренду та прийнято рішення №322 «Про відмову в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення» з посиланням на ст. 19 та ч.3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що при вирішенні питання за заявою ОСОБА_2 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки, сесія Тульчинської міської ради діяла у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно статті 93 Земельного кодексу України (дані ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.126 ЗК України право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачено положеннями ст. 123 ЗК України, де пунктом 13 визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Разом з тим, ч.1 ст. 124 ЗК України передбачено передачу в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» № 509 від 16.09.2008 року передбачено, що прийняті і невиконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи здійснений аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які є предметом розгляду в межах даної справи, та той факт, що законодавством передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно протиправності дій сесії Тульчинської міської ради при прийнятті рішення про відмову в затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав неможливості дотримання Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при затвердженні проекту відведення та надання земельної ділянки в оренду, оскільки жодною із наведених правових норм підстав, якими відповідач обгрунтовує власне рішення не передбачено.

Тобто в даному випадку, сесія Тульчинської міської ради дійсно при вирішенні питання за заявою ОСОБА_2 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки, діяла у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України.

Під час апеляційного розгляду даної справи даний висновок суду першої інстанції апелянтом жодним чином не спростовано.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 вересня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.