Справа № 2-а/1522/5892/11
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2012-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.07.2012 Справа № 2а/1522/5892/11
Провадження по справі №2а/1522/345/12
ПОСТАНОВА

19.07.2012 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Ільченко Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобовязання вчинити дії, в якому просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу, яка виплачується органами соціального захисту населення щорічно до 05 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за 2009, 2010 та 2011 роки з урахуванням проведених раніше виплат, зобовязати відповідача не відходити від встановленого судом і законом порядку нарахування разової грошової допомоги, стягнути на користь ОСОБА_1 згідно ст. 90, 94 КАС України кошти, затрачені ОСОБА_1 на правову допомогу, в розмірі 400 грн., а також зобовязати відповідача утриматись від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування разової грошової допомоги..

В обґрунтування наведеного позову позивач вказує, що він є учасником бойових, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», знаходиться на обліку відповідача, а тому відповідач має виплачувати йому до 05 травня щорічну разову грошову допомогу у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Позивач звернувся до відповідача з проханням про виплату йому щорічної допомоги до 5 травня, однак отримав відмову у здійсненні таких дій.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях від 20.10.2011 року, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши думки, пояснення та правові обґрунтування сторін щодо заявленого позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову виходячи з наступного:

Позивач є учасником бойових дій, що встановлено судом згідно посвідчення серії ЮА №004099, виданого 28.12.2010 року військовим комісаром Одеського ОВК.

Згідно із положенням ст. 2 Закону України «Про статус ветерані війни і гарантії їх соціального захисту», законодавство України про статус ветеранів війни, та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим Законом, є недійсними.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнані неконституційними положення п. 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ викладені в новій редакції, згідно якої порядок виплати цього виду соціальної допомоги встановлювався Кабінетом Міністрів України, який щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти, необхідні для виплати зазначеної грошової допомоги.

Положенням ст. 152 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно правові акти визнаються неконституційними повністю або в окремій частині за рішенням Конституційного Суду України. Закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ, якими разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня, виплачується щорічно у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, відновили свою дію з 22.05.2008 року, і не змінювались до теперішнього часу.

У відповідності до положення ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ, позивач, як учасник бойових дій в Республіці Афганістан, має право, щорічно, до 5 травня отримувати державну разову допомогу в розмірі 5 мінімальних розмірів пенсій за віком, однак виплата належної йому допомоги здійснена відповідачем у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч. 4. ст. 9 КАС України, суд, виходячи з засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, вважає, що відповідач мав обчислювати розмір щорічної допомоги позивачу у відповідності до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ, а не відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року, якою суттєво звужено соціальні пільги та гарантії, встановлені Законом.

Відмовляючи у перерахунку та виплаті належної позивачу державної разової допомоги в розмірі 5 мінімальних розмірів пенсій за віком в розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ відповідачем помилково враховано положення наведеної Постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року, положення якої не відповідають вимогам ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», тому такі дії відповідача суд визнає неправомірними.

Суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу за 2009, 2010 та 2011 роки щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але з урахування вже проведених раніше виплат за 2009, 2010 та 2011 роки.

Однак суд не вважає належним задовольняти позовні вимоги позивача відносно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки позивач не надав належних доказів таких витрат.

Також суд не вважає необхідним задовольняти позовні вимоги позивача відносно зобовязання відповідача не відходити від встановленого судом і законом порядку нарахування разової грошової допомоги та зобовязання відповідача утриматись від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування разової грошової допомоги, оскільки до повноважень суду не входить встановлення додаткових зобовязань, які вже були встановлені законом, а тому питання встановлення додаткових зобовязань щодо порядку нарахування позивачу разової грошової допомоги знаходиться поза компетенцією суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008, ст. 2, 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3351-ХІІ, 128, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185,186, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу, яка виплачується органами соціального захисту населення щорічно до 05 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за 2009, 2010 та 2011 роки з урахуванням проведених раніше виплат.

В решті позовних вимог адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу отримання копії постанови через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Ільченко Н.А.