Справа № 295/5095/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чішман Л.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА
іменем України

"05" вересня 2017 р. Справа № 295/5095/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплачувати призначену йому з 08.06.2011 р. пенсію без обмеження кінцевої дати виплати, з урахуванням раніше поданих документів та додатково наданих документів довідки №47 від 06.01.2017 р. військової частини НОМЕР_1 , довідки 1262 від 03.03.2017 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 (правонаступника військової частини НОМЕР_2 ) та розрахункової книжки серії НОМЕР_3 від 25.01.2009 р. для правильного та повного нарахування призначеної пенсії, з урахуванням сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразово грошової допомоги при звільненні, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2017 р. позов задоволено частково. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2017 р., з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №47 від 06.01.2017 р. та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1262 від 03.03.2017 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем по справі подано апеляційну скаргу в якій відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2017 р. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 08.06.2011 р. та з 17.05.2016 р. отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 80% грошового забезпечення.
23.03.2017 р. позивач звернувся до Управління з заявою про прийняття додаткових документів, а саме довідками №47 від 06.01.2017 р. військової частини НОМЕР_1 та довідку №1262 від 03.03.2017р. ІНФОРМАЦІЯ_1 (правонаступника військової частини НОМЕР_2 ), для правильного та повного нарахування пенсії, з врахуванням отриманих за період з 01.06.2009 р. по 31.05.2011 р. сум грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та про нарахування та виплату з 08.06.2011 р. у повному обсязі призначену пенсію.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.04.2017р. за №785/м-11, посилаючись на ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", роз`яснено, що включення додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для призначення пенсії не передбачено.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ). Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В силу вимог частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Як визначено частиною другою цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
В силу положень частини першої статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 ( далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст.9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, далі - Інструкція) Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови №1294, пп.30.4 п.30 розд.ХХХ Інструкції).
Вказаними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп.3 п.5 постанови №1294, пп.33.1, 33.3 п.33 розд.ХХХІІІ Інструкції).
З аналізу вказаних правових норм, суд зробив вірний висновок, що зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991р. відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат, а тому така позиція згідно зі ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Судом досліджено копію довідку №47 від 06.01.2017 р. (а.с.10) та довідку №1262 від 03.03.2017 р. (а.с.9) за період з червня 2008 року по червень 2011 року, з яких вбачається про здійснення утримання єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування з наступних видів грошового забезпечення: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.
Згідно з ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Із заявою про здійснення нарахування і виплати пенсії позивач звернувся 23.03.2017 р., з наведеного випливає, що право на перерахунок пенсії позивач набув 01.04.2017р..
З урахуванням викладеного, перерахунок і виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з врахуванням виплачених сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 01.04.2017р..
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу з врахуванням вищевказаних виплат є неправомірною.
Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003
- ,