Справа № 337/5363/14-а
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.09.2014 Провадження №2-а/337/139/2014
Справа №337/5363/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі міста Запоріжжя, про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії УПФ, та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити основну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2014 року.

Представник УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя надав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) та є інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязано з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської катастрофи. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюють/ся у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії I, інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно з ч.4 ст. 54 цього ж Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» 23.11.2011 року прийнято постанову №1210 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якої передбачено, що мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 групи інвалідності, мінімальний розмір пенсії 01.01.2012 року становить - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам II групи виплачується у розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У відповідності до вказаної постанови КМ України, позивачу провадиться нарахування і виплата основної та додаткової пенсій.

При цьому, положення п.28 розділу II Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI, яким були внесені зміни до ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» і які обмежували права інвалідів 2 групи, віднесених до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та призначення державної пенсії інвалідам, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІ групі інвалідності в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вищенаведені положення ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

На даний час Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік» та «Про державний бюджет України на 2013 рік», які також обмежували права інвалідів 2 групи, віднесених до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та призначення державної пенсії інвалідам, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІ групі інвалідності в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, втратили чинність.

У рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобовязання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян).

Таким чином, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями ст. 95 Конституції України.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до ст.ст. 50, 54 Закону в частині визначення розмірів державної та додаткової пенсії особам не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Отже, суд приходить до висновку, що застосування відповідачем у 2014 році положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 при нарахуванні державної та додаткової пенсії суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», та не може бути віднесено до реалізації права Кабінету Міністрів України на встановлення розмірів соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, як таке, що передбачено законом.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, відповідно до якої державна пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІ групі інвалідності не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком та ст. 50 цього Закону України, в редакції, відповідно до якої інвалідам 2 групи, віднесеним до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, дії відповідача суд вважає неправомірними.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушене своє право.

Позивач звернувся до Хортицького районного суду міста Запоріжжя з адміністративним позовом 15 серпня 2014 року, тому суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 15 лютого 2014 року.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 93, 94, 99, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 основної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі не нижче 8-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум, починаючи з 15 лютого 2014 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.С. Бредун