Справа № 804/3627/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 р. Справа № 804/3627/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Ровенькиантрацит сервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІСТІНА», третя особа: Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
07 червня 2017року Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства «Ровенькиантрацит сервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю«КРІСТІНА» (далі відповідач), третя особа: Криворізька північна обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області з вимогами про стягнення коштів платника податків Дочірнього підприємства «Ровенькиантрацит сервіс» ТОВ «КРІСТІНА», який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 182 489,68грн.
Представник позивача в судове засіданняне зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника в порядку письмового провадження, зазначивши про підтримання позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено наступне.Станом на 25.04.2017 р. за відповідачем рахуєтьсяподатковий борг з податку на прибуток у розмірі 182 489,68грн., в тому числі 182 489,62грн. основного платежу та 0,06грн. - пені.Сума заборгованості, що заявлена до стягнення, утворилась внаслідок несплати самостійно задекларованих зобовязань. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та надіслана платнику податкова вимога №6769-17 від 06.12.2016 р. Однак сума податкового боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку, що зумовлює накопичення. У звязку з чим, позивач наполягає на задоволенні позову.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. Жодних клопотань або заперечень відповідач до суду не надав.
Представник третьої особи Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на обліку в Криворізькій північній ОДПІ з 12.03.2016 р.
В адміністративному позові зазначено, що заборгованість з авансового внеску по податку на прибуток утворилась внаслідок не сплати відповідачем самостійно задекларованих податкових зобовязань:
- згідно податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік № НОМЕР_1 від 28.02.2015 р., якою визначено суму авансових внесків 82 949,62 грн.,з щомісячною сплатою у сумі 8295,0грн. за термінами сплати 30.03.2015 р., 30.05.2015 р., 30.06.2015 р., 30.07.2015 р., 30.08.2015 Р., 30.09.2015 р., 30.10.2015р., 30.11.2015 р., 30.12.2015р.; з терміном сплати 30.04.2015 р. 8294,62 грн.задекларовані відповідачем податковізобовязання залишаються не сплаченими;
- згідно податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік № НОМЕР_2 від 01.12.2013 р., якою визначено суму авансових внесків, що підлягатимуть сплаті 99 540,00 грн., із щомісячною сплатоюу сумі 16 590грн. за термінами сплати 30.09.2014 р., 30.10.2014р., 30.11.2014р., 30.12.2014р. та 30.01.2015 р., 28.02.2015 р. задекларовані відповідачем податковізобовязання залишаються не сплаченими.
На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №6769-17 від 06.12.2016 на суму 182 489,68грн., яка надіслана відповідачу (а.с.19).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до абз.4 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинної на момент подання звітності) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцяти місячногоперіоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої сумиподатку на прибутокпідприємств за попереднійзвітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплаченихавансовихвнесків з цьогоподатку при виплатідивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В адміністративному позові податковим органом зазначено, що заборгованість підприємства утворилася внаслідок несплати у встановлені терміни сум авансових внесків, самостійно нарахованих платником по деклараціях з податку на прибуток приватних підприємств: за 2014 рік № НОМЕР_1 від 28.02.2015 р., якою визначено суму авансових внесків 82 949,62 грн.,з щомісячною сплатою у сумі 8295,0грн.; за 2013 рік № НОМЕР_2 від 01.12.2013 р., якою визначено суму авансових внесків, що підлягатимуть сплаті 99 540,00 грн., із щомісячною сплатою у сумі 16 590грн.
В податковій декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік № НОМЕР_1 від 28.02.2015 р. в рядку 23 не зазначено суму авансового внеску та не визначено розміру щомісячних платежів.
Податкової декларації за 2013 рік № НОМЕР_2 від 01.12.2013 р. до матеріалів справи не надано, до позову додано декларацію за 2013 рік № НОМЕР_2 від 03.03.2014 р., в якій в рядку 23 зазначено суму авансових внесків в розмірі 16 590,00 грн. та не визначено розміру щомісячних платежів.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у відповідача заборгованості зі сплати авансових внесків в розмірі 181 489,68 грн.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186- Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративногопозовуГоловного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Ровенькиантрацит сервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІСТІНА», третя особа: Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованостівідмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.08.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_2