Справа № 591/1238/17
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1238/17
Провадження № 2-а/591/307/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Майборода А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в м. Сумах в особі інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сумах майора поліції ОСОБА_2, 3-тя особа ПАТ Сумигаз про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 02 березня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми майором поліції ОСОБА_2, винесена постанова серії АР № 919259 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП щодо нього. В постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем оперативної аварійної газової служби ПАТ «Сумигаз», ДНЗ ВМ 0584 АО, здійснив зупинку безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території , поблизу будинку 64 по вулиці Ярослава Мудрого, чим порушив вимоги пункту 15.9 и Правил дорожнього руху, та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі складеною постановою позивач не згоден, через відсутність самого факту порушення Правил дорожнього руху України, а крім того, сама постанова була складена з порушенням чинного законодавства. З цих підстав позивач змушений був звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , просить в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. В письмових запереченнях зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення від 02.03.2017 АР № 919259 за формою відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з наявного відеозапису з нагрудної відеокамери патрульних поліцейських вбачається , що автомобіль позивача стоїть безпосередньо на виїзді з двору будинку, тому підстави для скасування постанови відсутні.

Представник тертьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, відеозапис, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 , 02 березня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми майором поліції ОСОБА_2 була складена постанова про адміністративне правопорушення Серії АР № 919259 в якій вказано, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем оперативної аварійної газової служби ПАТ «Сумигаз», ДНЗ ВМ 0584 АО, здійснив зупинку безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території , поблизу будинку 64 по вулиці Ярослава Мудрого, чим порушив вимоги пункту 15.9 и Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Але як вбачається з матеріалів, складених відповідачем, ці обставини не враховувались. Данні про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності досліджена не була. А постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35 КУпАП.

Відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, у постанові зазначено, що адміністративне порушення скоєно у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 здійснив стоянку автомобіля в забороненому місці та вказує на порушення пункту 15.9и ПДР України, яким передбачено заборону місць для зупинення, що протирічить дійсним обставинам цієї ситуації.

Як вбачається з позову та усних пояснень позивача, інспектором не було досліджено подорожній лист № 285551 від 02.03.2017 року, у якому було зазначено в розділі 31 та 32 маршрут руху «Лебединська-Засумська-Пролетарська (ОСОБА_3)-Лебдинська», ні наряд допуск № 103 на виконання газонебезпечних робіт в газовому господарстві від 02.03.2017 року, де в розділі «Місце та характер робіт» вказано м.Суми, вул. Ярослава Мудрого жилий будинок № 61. Саме виконуючи завдання по перевірці цілісності запірної арматури (ймовірне джерело витоку газу) на будинку 61 по вул. Я.Мудрого та виникнення спірної ситуації і викликав зупинку позивача на прилеглій території біля житлового будинку № 61. Доступу до запірної арматури та елементів системи газопостачання заважав рекламний банер магазину СЕРВІЛАТ-К на розі будинку № 61.

Проте, пояснення позивача були залишені поза уваги відповідачем та ним була складена оскаржувана постанова.

Пункт 1.10 ПДР України терміни, що наведені у Правилах дорожнього руху України, мають таке значення: зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу.

Зупинка позивача була викликана вимушеними обставинами, а саме тим, що був обмежений доступ до запірної арматури та елементів системи газопостачання (заважав рекламний банер магазину СЕРВІЛАТ-К на розі будинку № 61), куди йому необхідно було потрапити.

Статтею 2 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони-прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації, (ст.ст. 6, 7 ЗУ «Про Національну поліцію»)

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 919259 від 02.03.2017 року про накладення штрафу та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та підписано 31 серпня 2017 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна