Справа № 760/3715/17
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1203/17
Справа №760/3715/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що звільнений з військової служби 20.12.1990 року, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової с

лужби, та деяких інших осіб», з 11.07.2013 року отримав ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.

Позивачем було подано на адресу відповідача через уповноважений орган заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Проте, відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначеної одноразової грошової допомоги.
Вважає такі дії відповідача неправомірними у зв`язку з чим просив задовольнити позов.
В запереченнях представника відповідача, які надійшли на адресу суду останній посилаються на те, що позивач не отримав одноразову грошову допомогу правомірно.
Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
Дослідивши матеріали адміністративного позову, врахувавши заперечення відповідача, прихожу до висновку, що позові підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що позивач у 2013 році був оглянутий лікарською комісією та

був визнаний з 11.07.2013 року первинно інвалідом ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби відповідно виписки із акту огляду МСЕК від 11.07.2013 року серії КИО-1 №0401661.

Позивач звернувся до уповноваженого органу Міністерства оборони - ІНФОРМАЦІЯ_1 , які той направив до відповідача - розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Проте, Міністром оборони України затверджено протокол комісії відповідача від 02.12.2016 року про відмову у призначені одноразової грошової допомоги позивачу.

Отже, матеріали справи містять докази направлення даної заяви усіма необхідними документами для прийняття позитивного рішення про призначення спірної виплати через уповноважений орган на адресу Міністерства оборони України, а у протоколі засідання комісії помилково вказано про відсутність підстав для розгляду поданих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови КМ України № 499 від 28 травня 2008 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до абзацу сьомого підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на військову службу (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Вбачається, що позивачу ІІ група інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби первинно встановлена з 11.07.2013 року.

Враховуючи, що право на грошову допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, прихожу до висновку, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на військову службу (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), з урахуванням положень до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), 30-місячного грошового забезпечення за посадою, з якої було звільнено позивача з військової служби, на день встановлення інвалідності (11.07.2013 року).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач Міністерство оборони України, як суб`єкт владних повноважень, не спростував доводи позивача.

Таким чином, на Міністерство оборони України повинно було призначити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) та статей 9, 16 Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) на день встановлення інвалідності.

Окрім того, з метою належного захисту прав позивача, Міністерство оборони України слід зобов`язати прийняти рішення за результатами розгляду питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даної постанови суду.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), статтями 11, 69-71, 86, 94, 97, 100,102,128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя