Справа № 638/6633/17
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6633/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова і просила: зобов'язати відповідача виконати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2011 р. у справі №2-А-6254/11 в частині нарахування державної пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2011 р.; зобов'язати відповідача надати інформацію щодо заборгованості по виконанню постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2011р. у справі № 2-А-6254/11, починаючи з 01.04.2011 р., обрахувавши її як різницю між нарахованою сумою пенсії відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2011 р. у справі №2-А-6254/11 та фактично виплаченої пенсією, за період з 01.04.2011 р.

Представник відповідача подав до суду заперечення проти адміністративного позову про перерахунок пенсії, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач діє в межах покладених повноважень і згідно чинного законодавства України і не порушив права і законні інтереси позивача.

Також просив замінити сторону відповідача з управління ПФУ в Шевченківському районі м. Харкова на Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 р. №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова реорганізовано шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова з найменуванням Пенсійного фонду України, що утворюється - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Позивач, а також її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без їх участі; вказав, що ОСОБА_1 позові вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначені цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд залишає поовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення, виходячи з наступного.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2011 р. задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити певні дії. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_1 протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова призначити та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2011 р. без кінцевої дати перерахунку пенсії. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Визначено, що постанова підлягає негайному виконанню.

Вказана постанова набрала законної сили.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова від 21.02.2017 р. №64/Ф-11, надісланого на заяву ОСОБА_1 від 13.02.2017 р., вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків, призначену згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.06.2011 р. по справі №2-А-6254/11 Управлінням проведено відповідний розрахунок та проведена доплата пенсії в серпні 2011 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вимога позивача про зобов'язання відповідача здійснити нарахування державної пенсії по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії, визначеного ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2011 р., на даний час вже розглянута і задоволена постановою суду від 01.06.2011 р. Постанова набрала законної сили.

Отже, ухвалення судом постанови про зобов'язання відповідача здійснити нарахування пенсії позивачу за постановою суду від 01.06.2011 р. буде по суті зобов'язанням відповідача повторно здійснити ті самі дії, які його вже було зобов'язано здійснити постановою суду від 01.06.2011 р.

Виходячи з викладеного, повторне винесення судом постанови за тими ж самими вимогами до того ж відповідача є протиправним.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 258 КАС України, за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, позивачем обрано невірний порядок захисту свого права, а саме в разі неналежного здійснення виконавчих дій по виконанню зазначеної постанови суду, нею мають бути оскаржені дії уповноважених осіб виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що відповідачем постанова суду від 01.06.2017 р. не виконана, однак питання про витребування такого звіту не є предметом даної справи.

Відповідно до поданих до суду представником відповідача заперечень, а також листа УПФ України в Шевченківському районі м. Харкова від 21.02.2017 р. №64/Ф-11, відповідач вважає зазначену постанову суду виконаною.

Жодною зі сторін до суду не надано належних доказів, які б підтверджували їх позицію.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186, 255, 257, 258, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 5, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Головуючий суддя Шестак О.І.