Справа № 826/13551/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2017 року 09:49 №826/13551/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., за участю секретаря судових засідань Огнивого Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_2
додержавної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, що протиправно не вніс відомості щодо сплати єдиного податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 до його особового рахунку, а також нарахував суму недоїмки зі сплати єдиного податку;

- зобов'язати державну податкову інспекцію в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести зміни до картки особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по єдиному податку з фізичних осіб, відобразити сплату єдиного податку в сумі 180 000 грн., згідно з платіжними дорученнями №24 від 30.04.2014 на сплату 30 000 грн., №26 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №27 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №28 від 06.05.2014 на сплату 30 000 грн., №29 від 06.05.2014 на суму 30 000 грн., №30 від 07.05.2014 на сплату 30 000 грн. і виключити з картки особового рахунку платника податків суму нарахованої пені у розмірі 422,18 грн.

Позовні вимоги мотивовано відсутністю у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зобов'язання зі сплати єдиного податку, яке визначене податковою вимогою від 06.06.2014 №5872-25, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що згідно пункту 129.7 статті 129 Податкового кодексу України, платник податків не звільняється від обов'язку сплатити у повному обсязі суми узгодженого податкового зобов'язання навіть у випадках, коли така сума не сплачена з вини банку.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 13.04.2013 засобами електронного зв'язку в електронній формі подав контролюючому органу декларацію платника єдиного податку - фізичної-особи підприємця за перший квартал 2014 року, в якій самостійно визначив суму грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 343 700,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №2.

При цьому, 17.04.2014 позивачем подано до публічного акціонерного товариства «Банк Перший» платіжне доручення від 14.04.2014 №19 на загальну суму 343 700,00 грн., з призначенням платежу - оплата єдиного податку за перший квартал 2014 року, що підтверджується відповідним штампом на наявній в матеріалах справи копії такого доручення.

Банк частково перерахував до державного бюджету єдиний податок в розмірі 163 000 грн., згідно платіжних доручень №20 від 28.04.2014 на суму 30 000 грн., №22 від 29.04.2014 на суму 30 000 грн., №23 від 29.04.2014 на суму 30 000 грн., №24 від 30.04.2014 на суму 30 000 грн., №25 від 30.04.2014 на суму 30 000 грн., а також виконано платіжне доручення №31 від 07.05.2014 р. на суму 13 700 грн.; в решті кошти не перераховані з вини банку.

Загальна сума не перерахована до бюджету залишилася у розмірі 180 000 грн., згідно з платіжними дорученнями №24 від 30.04.2014 на сплату 30 000 грн., №26 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №27 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №28 від 06.05.2014 на сплату 30 000 грн., №29 від 06.05.2014 на суму 30 000 грн., №30 від 07.05.2014 на сплату 30 000 грн.

На підставі невиконання публічним акціонерним товариством «Банк Перший» зобов'язання з перерахунку коштів, позивачем на адресу податкового органу направлено лист від 28.04.2014 за вих. №01/04-14 про невиконання банком взятих на себе зобов'язань та не застосування до позивача санкцій через відсутність вини останнього.

У свою чергу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25, відповідно до якої сума податкового боргу позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями з єдиного податку станом на 05.06.2014 становить 283609,09 гривень.

На підставі наявного у позивача податкового боргу та надісланої податкової вимоги відповідачем прийнято рішення від 01.07.2014 №5170/1/26-54-25-25 про опис майна позивача у податкову заставу.

Позивачем оскаржено вказані податкову вимогу та рішення, оскільки згідно пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Постановою Окружного адміністративного суду місті Києва від 28.10.2014 у справі №826/10580/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25; визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу від 01.07.2014 №5170/1/26-54-25-25.

Вказані рішення залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.01.2015.

У той же час, позивач отримав довідку контролюючого органу від 15.05.2015 №4963/І/26-54-23-02-24, у якій зазначено про наявність в останнього станом на 15.05.2015 заборгованості зі сплати єдиного податку у розмірі 180 331, 27 грн., в тому числі, недоїмки з основного платежу 179 909,09 грн. та пені 422,18 грн.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду місті Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 не внесено зміни до картки особового рахунку щодо відсутності суми заборгованості за єдиним податком, а також нараховано пеню.

Згідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному випадку постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 податкову вимогу від 06.06.2014 №5872-25 на суму податкового зобов'язання з єдиного податку на суму 283 606, 09 грн. визнано протиправною та скасовано.

Згідно змісту судового рішення, вказана податкова вимога сформована частково за рахунок залишку задекларованого єдиного податку за перший квартал 2014 року у сумі 343 700,00 грн. (частина не перерахованої банком суми у розмірі 180 000 грн. (343 700 грн. - 163 700 грн.).

Також, під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що виконання платником податкового обов'язку з перерахування в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.02.2014 №К/800/13275/13.

Таким чином, факт виконання позивачем, як платником свого зобов'язання зі сплати єдиного податку за перший квартал 2014 року у задекларованому та перерахованому розмірі 343 700,00 грн. (частково кошти в розмірі 163 000 грн. надійшли до бюджету, частково в розмірі 180 000 грн. перераховані платником, але не сплачені до бюджету з вини банку) встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, і посилання відповідача на обов'язок сплатити у повному обсязі суму узгодженого податкового зобов'язання навіть у випадках, коли така сума не сплачена з вини банку, не приймається судом до уваги.

Відповідно, наслідком прийняття та набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2014 №826/10580/14 має бути виключення інформації про борг позивача з єдиного податку на суму 180 000,00 грн. за перший квартал 2014 року з усіх баз даних контролюючого органу та неможливість нарахування на вказану суму недоїмки будь-яких штрафних санкцій.

У силу приписів пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент набрання постановою суду від 28.10.2014 законної сили), податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Приписами статті 71 Податкового кодексу України передбачено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.5 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду .

Відповідно, податкова вимога від 06.06.2014 №5872-25 вважається відкликаною, з огляду на набрання законної сили постановою суду від 28.10.2014 №826/10580/14.

Станом на 15.05.2015, тобто на день складення довідки контролюючого органу за №4963/І/26-54-23-02-24, судове рішення вже набрало законної сили, відтак, податкова вимога від 06.06.2014 №5872-25 станом на вказаний період вже була відкликана у силу положень підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України і відповідна сума заборгованості не могла використовуватися для формування податкового боргу позивача та нарахування штрафних санкцій, а будь-які дії контролюючого органу щодо подальшого відображення податкового боргу за вказаною вимогою у інтегрованій картці платника є протиправними.

Згідно пункту 3 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 (у редакції, яка діяла станом на момент набрання постановою суду від 28.10.2014 законної сили), інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Вказаний Порядок не містить процедури внесення до картки інформації про податковий борг за відкликаними податковими вимогами, проте, це не позбавляє контролюючий орган обов'язку вважати податкову вимогу відкликаною, згідно ст. 60 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що станом на момент розгляду даної справи судом наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, і вказаним нормативно-правовим актом це питання деталізоване, а саме.

Згідно підпункту 1-2 пункту 4 розділу V вказаного Порядку, працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв'язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв'язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: 4) інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Таким чином, контролюючий орган зобов'язаний забезпечити відображення результатів судового оскарження податкової вимоги від 06.06.2014 №5872-25 шляхом внесення до ІКП запису про скасування вимоги в судовому порядку та невідображення в ІКП облікових показників щодо донарахування сум.

В даному випадку контролюючим органом у наданих запереченнях зазначено про наявність, згідно облікової картки платника, заборгованості в розмірі 180 000 грн. станом на 04.08.2015 згідно податкової декларації про сплату єдиного податку за перший квартал 2014 року, тобто, підтверджено факт невнесення до облікової картки інформації про скасування податкової вимоги від 06.06.2014 №5872-25 з відповідною сумою податкових зобов'язань.

За таких обставин, з врахуванням частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про протиправне невнесення до облікової картки платника відповідної інформації на порушення вимог законодавства.

Оскільки інформація з облікової картки платника до матеріалів справи не долучена, суд в резолютивній частині рішення вважає за можливе зазначити виключно дані скасованої податкової вимоги від 06.06.2014 №5872-25 та долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень.

Також, матеріалами справи не підтверджено нарахування позивачу пені, оскільки відповідач вказану інформацію не підтвердив, а також учасниками справи копії довідки контролюючого органу за від 15.05.2015 №4963/І/26-54-23-02-24 суду не надано.

Інформація про винесені щодо позивача податкові вимоги чи податкові повідомлення-рішення щодо вказаної у довідці пені, відсутня.

За таких обставин у суду відсутні підстави для зазначення пені у резолютивній частині постанови.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення відомостей про скасування в судовому порядку податкової вимоги від 06.06.2014 № 5872-25 на суму податкового зобов'язання з єдиного податку на суму 283 606,09 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести зміни до картки особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з єдиного податку з фізичних осіб, відобразивши сплату єдиного податку в сумі 180 000 грн. згідно з платіжними дорученнями №24 від 30.04.2014 на сплату 30 000 грн., №26 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №27 від 05.05.2014 на сплату 30 000 грн., №28 від 06.05.2014 на сплату 30 000 грн., №29 від 06.05.2014 на суму 30 000 грн., №30 від 07.05.2014 на сплату 30 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.