Справа № 760/13198/15-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-75/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22. 08. 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Яковенко Н. К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату розміру пенсійного забезпечення, стягнення недоотриманих пенсійних сум,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату розміру пенсійного забезпечення, стягнення недоотриманих пенсійних сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що має він статус ветерана військової служби, є полковником авіації у відставці, звільнений з військової служби за станом здоров`я. Перебуває на військовому обліку у Київському міському військовому комісаріаті та на обліку і пенсійному забезпеченні в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Вислуга повних років на пенсію складає в календарному обчисленні 29 років 5 місяців, в пільговому обчисленні 32 роки, з 1998 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (Закон 2262 XII).
У травні 2015 року позивач за власною ініціативою здійснив запит та отримав в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунок пенсії за вислугу років станом на 21.05.2015 року та того ж дня отримав від Київського міського військового комісаріату Довідку від 12 червня 2012 року № 123544 про розмір грошового для перерахунку пенсії. Згідно Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що видана Київським міським військовим комісаріатом від 12 червня 2012 року № 123544 станом на 01.04.2012 року позивачу стало відомо розмір грошового забезпечення за відповідною посадою начальника відділу літальних апаратів заступника начальника Центрального управління авіаційної техніки та озброєння Головного управління з технічного забезпечення озброєння Збройних Сил України, який не враховано відповідачем для здійснення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії позивачу відповідно вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Оцінивши розбіжності у наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунках розміру пенсійного забезпечення та з метою досудового вирішення спору письмово звернувся до відповідача з проханням привести дії по перерахунку розміру його пенсії у відповідність до вимог Закону.
21 червня 2015 року позивачу з листа відповіді стало відоме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсійного забезпечення, оскільки з набранням чинності 01.10.2011 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при розрахунку максимального розміру підвищення відповідно до Постанови КМУ від 23.12.2012 року № 355 враховувався розмір пенсії з 80 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою станом на 01.04.2012 року, а відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» розширено базу для оподаткування пенсій та оподатковується пенсія, яка перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць). Окрім того, відповідач повідомив, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
З таким порядком позивач не погоджується, оскільки для нього до набранням чинності 01.10.2011 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено 86,0 відсотків сум грошового забезпечення відповідної йому категорії військовослужбовців і не змінювався на момент проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, який проводився відповідачем відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355.
Позивач вважає протиправними дії відповідача по стягненню податків з пенсійного забезпечення. Вважає, що неправомірні дії відповідача полягають у застосуванні Законів України у зворотній дії у часі, що не допускається ст. 22, 24, 58 Конституції України та звужує його конституційні права і свободи.
Також позивач звертає увагу на положення ст.21 Конституції України, згідно яким всі люди є рівними в своїх правах і в такому випадку, за умови оподаткування пенсій, розмір яких перевищує 3 мінімальних заробітних плати, порушується принцип рівності із іншими громадянами, у яких розмір пенсії менший і до їх пенсій оподаткування не застосовується.
В зв`язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування Законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08. 07. 2011 року у зворотній дії у часі стосовно нарахування пенсійного забезпечення ОСОБА_1 ;
- визнати такими, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не відповідають ч.1 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції цього закону на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби та призначення йому пенсії;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 1 липня 2011 року перерахунок та виплату раніше призначеного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з настанням обставин, що наступили відповідно рішення №300/1/С/1555 від 07. 06. 2011 року та наказу МОУ від 17. 06. 2011 року №338 з застосуванням для його перерахування 86% від суми грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою;
- стягнути з відповідача на користь позивача недоотримані з 01 липня 2011 року пенсійні суми.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідач ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника відповідача суду не повідомили.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є ветераном військової служби, полковник у відставці, звільнений в запас за станом здоров`я наказом Міністра оборони України від 9 березня 1998 року № 119 з правом носіння військової форми одягу.
Вбачається, що у травні 2015 року позивач за власною ініціативою здійснив запит та отримав в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунок пенсії за вислугу років станом на 21.05.2015 року та того ж дня отримав від Київського міського військового комісаріату Довідку від 12 червня 2012 року № 123544 про розмір грошового для перерахунку пенсії. Згідно Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що видана Київським міським військовим комісаріатом від 12 червня 2012 року № 123544 станом на 01.04.2012 року позивачу стало відомо розмір грошового забезпечення за відповідною посадою начальника відділу літальних апаратів заступника начальника Центрального управління авіаційної техніки та озброєння Головного управління з технічного забезпечення озброєння Збройних Сил України, який не враховано відповідачем для здійснення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії позивачу відповідно вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Так, оцінивши розбіжності у наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розрахунках розміру пенсійного забезпечення та з метою досудового вирішення спору письмово звернувся до відповідача з проханням привести дії по перерахунку розміру його пенсії у відповідність до вимог Закону.
Встановлено, що 21 червня 2015 року позивачу з листа відповіді стало відоме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в перерахунку пенсійного забезпечення, оскільки з набранням чинності 01.10.2011 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при розрахунку максимального розміру підвищення відповідно до Постанови КМУ від 23.12.2012 року № 355 враховувався розмір пенсії з 80 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою станом на 01.04.2012 року, а відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» розширено базу для оподаткування пенсій та оподатковується пенсія, яка перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць). Окрім того, відповідач повідомив, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
З таким порядком позивач не погоджується, оскільки для нього до набранням чинності 01.10.2011 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено 86,0 відсотків сум грошового забезпечення відповідної йому категорії військовослужбовців і не змінювався на момент проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, який проводився відповідачем відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355.
Позивач вважає протиправними дії відповідача по стягненню податків з пенсійного забезпечення, вважає, що неправомірні дії відповідача полягають у застосуванні Законів України у зворотній дії у часі, що не допускається ст. 22, 24, 58 Конституції України та звужує його конституційні права і свободи, в зв`язку з чим просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст.8 Конституції України).
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Так, згідно ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними.
Так, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закону № 1788-XII) передбачено конституційне право кожного на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією та цим Законом і основною метою Закону № 1788-XII є реалізація особами, які мають право на пенсію за цим Законом, цього конституційного права. Спрямованість останнього на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає окрім всього вичерпний перелік нормативно-правових актів, які відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII і складають законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Детальний аналіз вищевикладених норм Закону дає підстави стверджувати про те, що будь-які нормативно-правові акти, положення яких розповсюджується на зазначену сферу правовідносин повинні суворо відповідати вищенаведеним законам і не протирічити їм.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-XII) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, базується на Конституції України і складається з цього Закону (Закон 2262 XII), Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, то застосовуються норми міжнародного договору.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є ветераном військової служби, полковник у відставці, звільнений в запас за станом здоров`я наказом Міністра оборони України від 9 березня 1998 року № 119 з правом носіння військової форми одягу.
Відповідно до Закону України від 4 липня 2002 року № 51 - IV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького складу і рядового складу органів внутрішніх справ» позивачу встановлено 86,0 відсотків сум грошового забезпечення відповідної йому категорії військовослужбовців.
Згідно частини 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції на час звільнення позивача з військової служби та призначення йому довічної пенсії, усі призначені за цим Законом пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон 2262- XII) в редакції до набрання чинності з 01.10.2011 року Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 року, передбачено призначення пенсії, в тому числі і щодо позивача, на час звільнення з військової служби, за вислугу років в таких розмірах:
«а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (п.а ст.12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст.43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення».
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, у частині другій цифри «90» замінено на цифри «80». Тобто, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, з 01.10.2011 року не повинен натепер перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення і поширення таких змін на позивача, пенсія якому призначена до набрання з 01.10.2011 року чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 року, є таким, що не відповідають нормі, визначеній ст.58 Конституції України за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач неправомірно застосував до позивача вищезазначені зміни до законодавства, чим обмежив розмір його пенсії 80 відсотками відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійсненої з 01.09.2012 року, оскільки такі зміни набрали чинності після призначення йому пенсії, та, крім того, погіршують його становище.
Судом встановлено, що в червні 2011 року на підставі рішення Міністра оборони України № 300/1/С/1555 від 07.06.2011 року та наказу МО України від 07.06.2011 року № 338, прийнятого ним відповідно до повноважень, визначених пунктами 5 та 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р. N 1294 збільшено грошове забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців, але таке збільшення не вплинуло на рішення відповідача перерахувати раніше призначену пенсію позивача ОСОБА_1 , який дізнався про збільшення грошового забезпечення відповідної йому категорії військовослужбовця за посадою з отриманої 21.05.2015 року від Київського міського військового комісаріату Довідки про грошове забезпечення до перерахунку пенсії, що 12 червня 2012 року за № 123544, яка відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була направлена до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві для приведення розміру пенсії позивачу у відповідність до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". При цьому, відповідно до п.1 постанови від 23 квітня 2012 р. № 355, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.
Пунктом 4 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 Закону ( 2262-12 ). Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі».
Вбачається, що отримавши Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , що була направлена 12 червня 2012 року за № 123544 від Київського міського військового комісаріату станом на 01.04.2012 року відповідач, маючи повноваження, визначені п. 9 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон 2262- XII)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45, не перевіряв правильність складення довідки та не встановлював обставини, що тягнуть за собою зміну розміру раніше призначеної пенсії позивачу з урахуванням вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не встановив число і місяць, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії позивачу.
Виходячи з вимог частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон 2262-12) в редакції Закону України N 3946-XII від 04.02.94, що діяв на час призначення позивачу довічної пенсії за вислугу років, призначена йому пенсія перераховується з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. № 355 розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.
Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві стосовно ОСОБА_1 порушено норми матеріального права, оскільки за нормами ст. 51 та 63 Закону 2262 XII вчасно проведений відповідачем перерахунок мав би усунути диспропорцію в розмірі пенсій для військовослужбовців, звільнених в різні роки, та необхідності застосовувати постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355, положення якої витлумачено відповідачем всупереч вимог Основного Закону у зворотній дії у часі і фактично не поновлює право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення військослужбовців за відповідною посадою військовослужбовця.
Як вбачається із аналізу вищенаведених законів, а саме Закону №1788-XII та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року (далі - Закону №1058-IV) в них не внесено зміни щодо можливості оподаткування пенсій.
Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Законодавчо визначене право громадян України на пенсійне забезпечення, яке, безумовно, включає в себе вікові рамки виходу на пенсію, мінімальні строки трудового, страхового стажу, необхідні для призначення та отримання пенсії у розміру, встановленому законом, - є органічною складовою конституційного права громадян на соціальний захист, визначеного 46-ю статтеюКонституції: «Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, … старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення…» Такий висновок є коректним з огляду на правову позицію Конституційного суду, який у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року в справі N 1-21/2005, про рівень пенсії й щомісячного довічного грошового утримання, прямо зазначає, що: «Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно з 46-ю статтею Конституції, це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, у разі досягнення особою передбаченого законом віку … Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати тільки… загальні умови їх призначення …» - ідеться у 5-му пункті рішення. Такий висновок прямо випливає із цитованого вище рішення КСУ, у якому буквально витлумачується таке: «Зміст прав і свобод людини - це умови й засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування й розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.
Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ, чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики», - 4-й пункт.
Постановою пленуму Верховного Суду України від 13.06.2008 року №8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.
Згідно до ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, відповідачем в процесі розгляду справи належних заперечень щодо позовних вимог позивача до суду надано не було, також відповідачем не було надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 46, 55, 58, 64, 124,150 Конституції України, статтями 8, 13, ч. 3 ст. 43, 51, 55 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон 2262 XII від 9 квітня 1992 року) в редакції до набрання чинності з 01.10.2011 року Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 року, ст.ст. 2, 8, 9 14, 18, 19, 159, ч. 2 ст. 62, ч. 2 ст. 71, п. 6 ч. 1 ст. 161, ст.ст. 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату розміру пенсійного забезпечення, стягнення недоотриманих пенсійних сум задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування Законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08. 07. 2011 року у зворотній дії у часі стосовно нарахування пенсійного забезпечення ОСОБА_1 .

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві такими, що не відповідають ч.1 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції цього закону на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби та призначення йому пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 1 липня 2011 року перерахунок та виплату раніше призначеного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з настанням обставин, що наступили відповідно рішення №300/1/С/1555 від 07. 06. 2011 року та наказу МОУ від 17. 06. 2011 року №338 з застосуванням для його перерахування 86% від суми грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: