Справа № 296/13258/15-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Колупаєв В.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" серпня 2017 р. Справа № 296/13258/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представник позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" січня 2017 р. у справі за позовом Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" до Виконавчого комітету Житомирської міської ради третя особа: Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року приватне підприємство "Творчо-виробничий центр "Олеся" звернулося в суд із позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просило визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №799 від 04.11.2015 року "Про скасування містобудівельних умов і обмежень забудови земельної ділянки №106/12 від 24.12.2012 року "Будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення на земельній ділянці, яка надана в користування" по вул.Київській,6 в м.Житомирі.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира 26.01.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №799 від 04.11.2015 року "Про скасування містобудівельних умов і обмежень забудови земельної ділянки №106/12 від 24.12.2012 року "Будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення на земельній ділянці, яка надана в користування" по вул.Київській, 6 в м. Житомирі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, її оскаржив відповідач, який, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні позову відмовити .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено, що за приватним підприємством "Творчо-виробничий центр "Олеся" закріплено право безстрокового та безоплатного користування земельною ділянкою площею 0.40 га по вул. Київській, 6 м.Житомира державним актом на право користування землею, який видано на підставі рішення сесії міськради 21 скликання від 26.02.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 72.

Згідно державного акту на право користування землею, цільове призначення обумовленої земельної ділянки визначено як "для будівництва культурно - адміністративного центру з прибудованим житловим багатоповерховим будинком".

Відповідно пункту 1 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №799 від 04.11.2015 року було скасовано містобудівельні умови і обмеження забудови земельної ділянки №106/12 від 24.12.2012 року "Будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення на земельній ділянці, яка надана в користування" по вул. Київській, 6 в м.Житомирі, виданих управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради Приватному підприємству "Творчо-виробничий центр "Олеся", з підстав "невідповідності вказаних містобудівельних умов та обмежень раніше прийнятим рішенням Житомирською міською радою та її виконавчим комітетом".

Не погоджуючись з рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №799 від 04.11.2015 року позивач оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що приймаючи оспорюване рішення відповідач діяв поза межами правового поля.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами .

Цільовим призначенням земельної ділянки, відповідно до Закону України "Про землеустрій" № 858-IV від 22.05.2003 року, вважається використання земельної ділянки за призначенням, визначеним па підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Землеустрій забезпечує, зокрема, реалізацію державної політики щодо використання та охорони земель, здійснення земельної реформи, вдосконалення земельних відносин, наукове обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, формування раціональної системи землеволодіння і землекористування, створення екологічно сталих агроландшафтів тощо.

Земельним кодексом України передбачено, що землі за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування (ст.38 ЗК України).

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст.38 ЗК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, для будівництва будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: м. Житомир вул.Київська 6, управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради 24.12.2012 року були затверджені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки № 106/12 на підставі замовлення Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" № 2407/11 від 20.12.2012 року.

Пунктом 9 Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки № 106/12 затверджених 24.12.2012 р. встановлено, що функціональне призначення земельної ділянки визначено наступним чином: "згідно з генеральним планом міста, земельна ділянка в системі міста знаходиться на території з переважною забудовою будівлями громадського призначення".

В свою чергу, приватним підприємством "Творчо-виробничий центр "Олеся" відповідно до ст.4 Закону України "Про врегулювання містобудівної діяльності" та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, було надано до інспекції Декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва "Будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення по вул. Київська, 6 в м.Житомирі", яка перевірена та зареєстрована 02.04.2013 року за №ЖТ10.

Будівельні роботи були розпочаті відповідно до проекту "Будівництва будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення по вул. Київська, 6 в м.Житомирі" №8/2013, який розроблений на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 24.12.2012 року №106/12, виданих Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради.

Приватним підприємством "Творчо-виробничий центр "Олеся" із закріпленого права безстрокового та безоплатного користування земельною ділянкою площею 0.40 га по вул. Київській, 6 м.Житомира, під будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення за вказаною адресою використано 0,076 га.

Відповідно до листа Держкомзему від 27.12.2006 року № 14-17-7/9942 "Щодо використання земель не за цільовим призначенням" якщо земельна ділянка була надана для розміщення об'єкту чи для використання в межах будь якої категорії згідно ст. 19 ЗК України, але через якийсь час там було розташовано інший об'єкт чи вона використовується по іншому, але в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в цьому випадку відсутнє.

Таким чином приватним підприємством "Творчо-виробничий центр "Олеся" будівельні роботи проводились на належній йому земельній ділянці, відповідно до її цільового призначення. Таким чином доводи відповідача про нецільова використання земельної ділянки свого підтвердження не знайшли.

Загалом колегія суддів вважає за необхідне вказати, що будь-якого обґрунтування спірне рішення про скасування містобудівних умов та обмежень не містить. Таке обґрунтування як "невідповідність вказаних містобудівельних умов та обмежень раніше прийнятим рішенням Житомирською міською радою та її виконавчим комітетом" носить загальний характер і з його не можна вважати обґрунтованим рішенням суб'єкта владних повноважень.

У цьому контексті колегія суддів зазначає, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

З цих підстав суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, яка полягає в тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII, рішення від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), п.53 Рішення ЄСПЛ у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви № 68385/10 та 71378/10) та інші.

Отже міська рада приймаючи оспорюване рішення повинна була врахувати положення Конвенції та дотримуватися справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Водночас, постановою Житомирського окружного адміністративного суду 23.09.2015 року у справі № 806/5280/14 (а.с.20-23), яка набрала законної сили встановлено, що ПП "ТВЦ "ОЛЕСЯ" використовує земельну ділянку по вул.Київська, 6 у м.Житомирі за цільовим призначенням та правомірно хоче здійснювати на земельній ділянці будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення, так як такий вид будівництва як "будівництво будівлі магазину з приміщенням громадського призначення" узгоджується з категорією земельної ділянки "землі житлової та громадської забудови".

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час, як відповідачем та третьою особою правомірність оспорюваного пункту 1 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №799 від 04.11.2015 року "Про скасування містобудівельних умов і обмежень забудови земельної ділянки №106/12 від 24.12.2012 року "Будівництво будівлі магазину з приміщеннями громадського призначення на земельній ділянці, яка надана в користування" по вул.Київській, 6 в м.Житомирі не доведена.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "Творчо-виробничий центр "Олеся" вул.Корольова,44,м.Житомир,10025

- представник позивача Гриценка Д.О.

3- відповідачу/відповідачам: Виконавчий комітет Житомирської міської ради майдан С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,10014

4-третій особі: Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради - вул. Покровська,6,м.Житомир,10014,