Справа № 826/9627/17
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9627/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м. Київ № 826/9627/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Євромарт» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі також – ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Євромарт» (далі також – ТОВ «Євромарт», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 53 142, 17 грн. з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 53 142, 17 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/9627/17 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Вказану ухвалу суду ТОВ «Євромарт» отримало 08 серпня 2017 року, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Товариством на адресу суду надано заперечення проти позову, в яких відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених у таких запереченнях.

Крім того, ТОВ «Євромарт» було подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «СКИЛЛА» (код ЄДРПОУ 40824875) (далі також – ТОВ «СКИЛЛА») та Чорноострівську селищну раду (код ЄДРПОУ 04403901), а також клопотання про розгляд даної справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Крім того, відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області як платник окремих податків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Євромарт» 16 лютого 2016 року та 01 лютого 2017 року було подано до контролюючого органу за неосновним місцем обліку податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 та 2017 роки, якими товариством самостійно визначено суми зобов’язань, що підлягають сплаті за даними платника у розмірі 55 392, 58 грн. (4 616, 05 грн. – щомісячний платіж) та 58 716, 17 грн. (4 893, 01 грн. – щомісячний платіж) відповідно.

ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області на адресу ТОВ «Євромарт» направлялась податкова вимога форми «Ю» від 07 грудня 2016 року № 738-25 на суму 19 445, 04 грн., яка була отримана товариством 12 грудня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до даних контролюючого органу, станом на дату звернення до суду з цим позовом, за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі за землю з юридичних осіб за липень-грудень 2016 року, січень-травень 2017 року у розмірі 51 522, 68 грн. та пеня у розмірі 1 619, 49 грн., що загалом складає 53 142, 17 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов’язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 статті 59 ПК України).

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов’язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

ТОВ «Євромарт» було подано заперечення проти позову, в яких відповідач, зокрема, зазначив наступне.

02 лютого 2005 року між Чорноострівською селищною радою та ТОВ «Євромарт» було укладено договір № 12 оренди земельної ділянки, площею 31 500 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Мар’янівка, вулиця Залізнична, 3. Строк дії договору 5 років до 02 лютого 2010 року.

19 січня 2010 року між тими самими сторонами була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки № 12 від 12 лютого 2005 року, згідно якої продовжено строк оренди земельної ділянки ще на 5 років до 2015 року.

16 листопада 2015 року між ТОВ «Євромарт» (за договором – іпотекодавець) та ТОВ «СКИЛЛА» (за договором – іпотекодержатель) було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно умов якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває права власності на об’єкти нерухомого майна загальною площею 8 137, 8 кв.м., що розташовані за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Мар’янівка, вулиця Залізнична, 3 та мають наступну характеристику: адміністративний будинок, загальною площею 640, 1 кв.м., приміщення прохідної, загальною площею 27,0 кв.м., приміщення пилорами № 1, загальною площею 413, 8 кв.м., приміщення пилорами № 2 з підвалом, загальною площею 142, 6 кв.м., приміщення котельні, загальною площею 421, 3 кв.м., приміщення столярного цеху № 1, загальною площею 1 579, 8 кв.м., приміщення столярного цеху № 2, загальною площею 2 193, 9 кв.м., приміщення цеху клейки, загальною площею 190, 1 кв.м., приміщення котельні з сушилами, загальною площею 135, 2 кв.м., приміщення сушили та гаражу, загальною площею 191, 6 кв.м., приміщення паркетного цеху, загальною площею 1 041, 4 кв.м., приміщення матеріального складу, загальною площею 184,1 кв.м., приміщення адмінкорпусу, загальною площею 626, 0 кв.м., приміщення насосної з підвалом, загальною площею 93, 6 кв.м., приміщення башти водонапірної, загальною площею 10,3 кв.м., приміщення трансформатора, загальною площею 139, 6 кв.м., приміщення мазутосховища, загальною площею 107, 4 кв.м., з/д колія, марка рельси Р-50, довжиною 250 м, огорожа цегляна, довжиною 572 м, огорожа з/бетонна, довжиною 68 м, огорожа металева, довжиною 71 м, технічне обладнання: поверхнева стінка водопостачання; ливнева каналізація; зовнішні електромережі; пожежні резервуари; зовнішні мережі; теплотраси; технологічні мережі; проїзди; вигрібна яма; благоустрій; мережі телефонізації; бункери під тирсу; шафа розподільна.

З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що об’єкти нерухомого майна загальною площею 8 137 , 8 кв.м. за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Мар’янівка, вулиця Залізнична, 3 на праві приватної власності належать ТОВ «СКИЛЛА» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32393582 від 16 листопада 2016 року).

Пунктом 269.1 статті 269 ПК України передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування земельного податку є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п. 270.1 статті 270 ПК України).

Згідно п. 285.1 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Враховуючи зазначені вище правові норми, ТОВ «Євромарт» 16 лютого 2016 року та 01 лютого 2017 року подало до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в яких зазначило річні суми грошових зобов’язань орендної плати за 2016-2017 роки.

У той же час, згідно п. 288.1 статті 288 ПК України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 288.2 та 288.3 статті 288 ПК України визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

У той же час, згідно п. 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно п. 287.6 статті 287 ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Отже, юридична особа, яка придбала будівлю, відповідно до п. 287.6 статті 287 ПК України, має сплачувати земельний податок на загальних підставах за земельну ділянку, на якій розташовано таку будівлю, з урахуванням прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України (далі також – ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно положень статті 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об'єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов'язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про те, що з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Мар’янівка, вулиця Залізнична, 3 за ТОВ «СКИЛЛА», яка відбулась 16 листопада 2016 року, саме у цього товариства виник обов’язок сплачувати земельний податок на загальних підставах за земельну ділянку, на якій розташовано таке нерухоме майно.

Між тим, подання відповідачем до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю за 2017 рік, в даному випадку, не є підставою для визначення ТОВ «Євромарт» податкового боргу, оскільки з 16 листопада 2016 року було припинено право користування відповідача земельною ділянкою, яка є об’єктом оподаткування. Відповідно, у відповідача відсутній обов’язок сплачувати орендну плату за вказану земельну ділянку з 16 листопада 2016 року, оскільки з вказаної дати він не є, в розумінні положень ПК України, платником такого податку.

Враховуючи відсутність підстав для нарахування орендної плати за земельну ділянку, позовні вимоги ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області в частині стягнення з відповідача орендної плати з юридичних осіб починаючи з 16 листопада 2016 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, як було встановлено під час судового розгляду справи та підтверджено її матеріалами, за ТОВ «Євромарт» рахується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за період липень-жовтень 2016 року та з 01 листопада 2016 по 15 листопада 2016 року, що складає 20 133, 57 грн. (3 977, 40 грн. + 4 616, 05 грн. + 4 616, 05 грн. + 4 616, 05 грн. + 2 308, 02 грн.), який станом на дату розгляду справи залишився не сплаченим.

У той же час, суд зазначає про те, що згідно наявної в матеріалах справи облікової картки платника податків ТОВ «Євромарт» (код ЄДРПОУ 32248026) за останнім рахувалась пеня у розмірі 1 619, 49 грн., яка була добровільно сплачена товариством, а відтак вимога податкового органу про її стягнення також не підлягає задоволенню.

29 серпня 2017 року відповідачем було надано на адресу суду клопотання про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «СКИЛЛА» (код ЄДРПОУ 40824875) та Чорноострівську селищну раду (код ЄДРПОУ 04403901), а також клопотання розгляд даної справи за загальними правилами КАС України.

Так, згідно ч. 2 статті 53 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Предметом розгляду даної справи є стягнення безпосередньо з відповідача податкового боргу, який виник внаслідок несплати ним в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Враховуючи те, що юридична відповідальність особи, в тому числі за своєчасну несплату узгоджених сум податкового зобов’язання, має індивідуальний характер, судове рішення про стягнення з ТОВ «Євромарт» не може вплинути на права, свободи та інтереси ТОВ «СКИЛЛА» та Чорноострівської селищної ради в контексті предмету розгляду даної адміністративної справи, а відтак клопотання про залучення їх в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 статті 183-2 КАС України, суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, в тому числі, про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Отже, оскільки, як було встановлено вище, вимоги зазначені в позовній заяві не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб, не підлягає також задоволенню і клопотання відповідача про розгляд даної справи за загальними правилами КАС України,

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов’язаннями у розмірі 20 133, 57 грн. ТОВ «Євромарт» суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов’язань по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 20 133, 57 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, податковою декларацією, розрахунком суми заборгованості та обліковою карткою такого платника податків.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Євромарт» про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Євромарт» (код ЄДРПОУ 32248026) у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Євромарт» (код ЄДРПОУ 32248026), на користь Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, податковий борг у розмірі 20 133, 57 грн. (двадцять тисяч сто тридцять три гривні п’ятдесят сім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк