Справа № 152/683/17
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 серпня 2017 р. Справа № 152/683/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Шевчука В.О.

представника третьої особи: Дмитришеної Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: відділу культури і туризму Шаргородської РДА Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Шаргородської районної державної адміністрації

про: скасування наказу №43 ОД від 21.04.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до відділу культури і туризму Шаргородської РДА Вінницької області (далі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Шаргородської районної державної адміністрації (далі - третя особа) про скасування наказу №43 ОД від 21.04.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що наказом №43 ОД від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1, головному спеціалісту відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації за неналежне виконання посадових обов'язків, що полягають у веденні кадрового діловодства та військового обліку оголошено догану. Підставою для прийняття наказу №43 ОД слугувало подання дисциплінарної комісії РДА з розгляду дисциплінарних справ від 14.04.2017 року. Проте, позивач, вважає наказ №43 ОД від 21 квітня 2017року прийнятий начальником відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Янчурською Т.В. протиправним та таким, який прийнятий з порушенням.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо заявленого адміністративного суду з огляду на письмові заперечення (а.с. 18-22) та окремо зазначив, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у спосіб та у межах відповідно до норм чинного законодавства, а відтак просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відділ культури і туризму Шаргородської РДА 09.03.2017 року звернувся з клопотанням до голови Шаргородської районної державної адміністрації про розгляд дисциплінарною комісією Шаргородської районної державної адміністрації порушення в роботі головного спеціаліста відділу, про які зазначається у висновку дисциплінарної комісії Шаргородської районної державної адміністрації з розгляду дисциплінарних справ по результатах службового розслідування щодо Янчурської Т.В. начальника відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації №01.1-36/530 від 16.02.2017 року.

30 березня 2017 року ОСОБА_1 ознайомилась з протоколом №1 від 22 березня 2017 року "Про дослідження наявних матеріалів дисциплінарної справи ОСОБА_1.", а також надала письмові пояснення.

Так, 20 квітня 2017 року до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації надійшло подання по результатах розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації від 14.04.2017 року.

Відповідно до вищезазначеного подання, дисциплінарна комісія Шаргородської районної державної адміністрації з розгляду дисциплінарних справ, рекомендувала начальнику відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації притягнути до дисциплінарної відповідальності головного спеціаліста відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації ОСОБА_1 відповідно до п.5 ч.2 ст. 65 ЗУ "Про державну службу".

Судом встановлено, що наказом начальника відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Янчурської Т.В. №43 ОД від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1, головному спеціалісту відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації за неналежне виконання посадових обов'язків, що полягають у веденні кадрового діловодства та військового обліку оголошено догану.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначенні Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Статтею 62 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов'язки.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком, окрім іншого, є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII).

Відповідно частин першої, шостої статті 66 Закону № 889 до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Положеннями ч. 1 ст. 69 Закону №889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі ( ч. 2 ст. 69 Закону №889-VIII).

Відповідно до частин 9, 10 ст. 69 Закону №889-VIII дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Із аналізу наведених положень слідує, що державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов'язки, однак в разі вчинення ним дисциплінарного проступку, в тому числі не виконання або неналежного виконання свої посадових обов'язків, останній притягається до дисциплінарної відповідальності. З метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого державним службовцем дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ. При цьому, законодавцем розмежовано Комісію, яка розглядає справи стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», результатом розгляду якої є пропозиція суб'єкту призначення, та Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», результатом розгляду якої є подання дисциплінарної комісії.

Суд зазначає, що Згідно із статтею 71 Закону № 889 з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов'язково.

Як вбачається з висновку дисциплінарної комісії Шаргородської районної державної адміністрації з розгляду дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 від 13 квітня 2017 року, головного спеціаліста відділу культури і туризму РДА, встановлено, що факт неналежного виконання посадових обов'язків головним спеціалістом відділу культури і туризму РДА ОСОБА_1 полягає у неналежному ведені кадрового діловодства та військового обліку.

20 квітня 2017 року до відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації надійшло подання по результатах розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації від 14.04.2017 року.

Відтак, наказом начальника відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Янчурської Т.В. №43 ОД від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1, головному спеціалісту відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації за неналежне виконання посадових обов'язків, що полягають у веденні кадрового діловодства та військового обліку оголошено догану.

Також, в судовому засіданні, було заслухано свідка, а саме ОСОБА_6, котрий зазначив, що позивач дійсно перебуває у напружених відносинах з трудовим колективом та додатково окреслив підстави котрі слугували прийняттю оскаржуваного наказу.

Однак, суд зазначає, що наказ прийнятий начальником відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Янчурської Т.В. №43 ОД від 21 квітня 2017 року є протиправним з огляду на наступне.

Як вбачається з посадової інструкції начальника відділу культури і туризму Шаргородської РДА Янчурської Т.В., яка затверджена заступником голови Шаргородської РДА В. Маркевичем, начальник відділу здійснює відповідальність відділу, несе персональну відповідальність за виконанням покладених на відділ завдань і здійснення ним своїх функцій перед головою районної державної адміністрації та районною радою, управлінням культури і туризму обласної державної адміністрації.

Також, як слідує з посадової інструкції, в межах даних начальнику відділу повноважень, встановлює ступінь відповідальності керівників структурних підрозділів, діє без доручення від іменні відділу, представляє його в усіх установах та організаціях, видає у межах свої повноважень накази, і контролює їх виконання; укладає договори, угоди, видає доручення, відкриває в установах банку розрахункові рахунки, реєстраційні рахунки в державному казначействі, затверджує положення про структурні підрозділи та функціональні обов'язки працівників, та подає його на затвердження голові райдержадміністрації, розпоряджається коштами в межах затвердженого кошторису витрат на утримання відділу, структурних підрозділів.

Так, Положенням про відділ культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 08 липня 2016 року №162, вбачається, що відділ культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації є структурним підрозділом Шаргородської районної державної адміністрації, що утворюється розпорядженням голови районної державної адміністрації і в межах Шаргородського району забезпечує виконання покладених на нього завдань.

Відповідно до п.п. 8.13. п. 8 вищезазначеного Положення, начальник відділу подає голові райдержадміністрації пропозиції щодо призначення на посаду та звільнення з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців відділу, присвоєння їм рангів державних службовців, їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тому, саме з Положення про відділ культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 08 липня 2016 року №162 слідує, що голова Шаргородської районної державної адміністрації наділений повноваженнями притягувати до відповідальності.

В контексті вищезазначеного, суд дійшов висновку, що начальник відділу культури і туризму Шаргородської РДА Янчурська Т.В. не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного наказу №43 ОД від 21 квітня 2017 року, а відтак, у зв'язку з порушенням прийняття вищезазначеного наказу, останній підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного наказу №43-ОД, а відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Щодо розподілу судових витрат та стягненню витрат на надання позивачеві правової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 березня 2017 року укладено договір про надання правової допомоги та представництво. Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 02.05.2017 року ОСОБА_2 були надані консультації щодо характеру спору, вивчення та правовий аналіз документів, складання /підготовка/ позову, підготовка двох адвокатських запитів; від 27.06.2017 року відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу щодо складання та подачі до суду клопотання про витребування документів, участі в судових засіданнях та ознайомлення з матеріалами справи; від 21.08.2017 року відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу щодо участі в судових засіданнях.

Загальна вартість винагороди за виконані роботи (надані послуги) становить 6 000 грн.

Таким чином, позивачем надано розрахунку витрат за надані йому юридичні послуги.

Оскільки позивачем надано ґрунтовні докази в підтвердження розміру понесених ним витрат на правову допомогу, то суд прийшов до висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню за надані йому юридичні послуги сплаченого ним судового збору.

Частиною 3 п. 2 ст. 87 КАС України встановлено, що одним із видів судових витрат, є витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Представником позивача, у судовому засіданні надано чеки (№244853 від 20.07.17 року, №244854 від 20.07.17 року, №442200 від 20.07.17 року, №442201 від 20.07.17 року, №249659 від 21.08.2017 року, №249658 від 21.08.2017 року, які свідчать про витрати, які здійснені щодо прибуття до міста Вінниця. Проте, суд не може взяти їх до уваги, оскільки в даних чеках не зазначені прізвище, ім'я та/або по батькові, що ставить під сумнів, чи саме дана особа здійснювала проїзд. Відтак у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

Таким чином, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 частково.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ відділу культури і туризму Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 21.04.2017 року № 43 ОД "про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1."

Стягнути на користь ОСОБА_1 - 640 (шістсот сорок) грн. судового збору, що був сплачений згідно квитанції №0.0.757762595.1 від 03.05.2017 року та 6000 (шість тисяч) грн. витрати на правову допомогу, що підтверджуються квитанціями до прибуткового касового ордеру за рахунок бюджетних асигнувань Шаргородської районної державної адміністрації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна