Справа № 813/4401/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року справа № 813/4401/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника позивача - Шиби А.І.

представника відповідача - Кондри О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА МАРІС" про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках, -

Встановив:

Личаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА МАРІС" про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що платником податків часткового (в неповному обсязі) надано документи, щодо вищезазначених взаєморозрахунків ( зокрема відсутні дані щодо проведених розрахунків за поставлені товари та відображення даних взаєморозрахунків в бухобліку підприємства). На підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України та наказу Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 05.12.2016 р. №718 виписано направлення на позапланову виїзну перевірку відповідача. 05.12.2016 року головним державним ревізором-інспектором сектору координації, звітності, аналізу управління аудиту Підгайною Н.Я., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління аудиту Обуханичем Ю.Я. було здійснено вихід за юридичною адресою TOB «Аква маріс» з метою вручення копії наказу та направлення на проведення позапланової виїзної перевірки. Директор TOB «Аква маріс» Личагін А.Ю. ознайомився з наказом та направленнями на проведення позапланової перевірки, проте відмовився від отримання копії наказу від 05.12.2016р. №718 та наданні документів для проведення позапланової перевірки відповідача, про що складено відповідний акт відмови від допуску до проведення перевірки. Оскільки, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду, позивач просить суд постановити рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках ТзОВ «Аква маріс ».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив суд адміністративний позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на обставини, викладені в письмовому запереченні. Зазначає, що відповідно до пункту 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Личаківська об'єднана державна податкова інспекція у Львівській області, у разі недопуску платником податків до проведення перевірки, могли прийняти рішення про арешт майна платника податків, обгрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Позивач у разі його недопуску платником податків до проведення перевірки, може звернутися до суду з вимогою виключно про арешт майна платника податків або ж з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Проте, податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків. Для виникнення у контролюючого органу права звернення до суду для застосування арешту коштів мають настати дві умови, якщо у платника податків виник податковий борг та у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу. Зважаючи на те, що у ТОВ "Аква маріс" відсутні ці обставини, тому немає законних підстав для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках відповідача. Просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ТзОВ «Аква Маріс» знаходиться на обліку платників податків в Личаківській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області та внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєно ідентифікаційний код 39810094.

На підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України та наказу Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 05.12.2016 р. №718 виписано направлення на позапланову виїзну перевірку відповідача.

05.12.2016 року головним державним ревізором-інспектором сектору координації, звітності, аналізу управління аудиту Підгайною Н.Я., головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління аудиту Обуханичем Ю.Я. було здійснено вихід за юридичною адресою TOB «Аква маріс» з метою вручення копії наказу та направлення на проведення позапланової виїзної перевірки.

Директор TOB «Аква маріс» Личагін А.Ю. ознайомився з наказом та направленнями на проведення позапланової перевірки, проте, відмовився від отримання копії наказу від 05.12.2016р. №718 та наданні документів для проведення позапланової перевірки відповідача, про що 05.12.2016 складено акт відмови від допуску до проведення перевірки №100. Із вказаним актом було ознайомлено директора підприємства та головного бухгалтера.

Керівник TOB «Аква маріс» Личагін А.Ю. 05.12.2016 надав начальникові Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області письмові пояснення, в яких зазначив, що у позивача відсутні законні підстави для проведення перевірки.

Податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків у зв'язку із відмовою платника податків від проведення фактичної перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п. 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Таким чином, Личаківська ОДПІ, у разі її недопуску платником податків до проведення перевірки, може прийняти рішення про арешт майна платника податків, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Проте, податковий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Підпунктом 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

За змістом наведеної норми для виникнення у контролюючого органу права звернення до суду для застосування арешту коштів мають настати дві умови: 1) у платника податків виник податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу.

Проте, доказів наявності у ТОВ "Аква Маріс" податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу суду не надано, таким чином суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках ТОВ "Аква Маріс".

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищенаведених обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 94 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.09.2017.

Суддя Р.М. Брильовський