Справа № 127/5286/17
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5286/17
Провадження № 2-адр/127/5/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

01 вересня 2017 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця про оскарження дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області 10.04.2017 року у справі №127/5286/17 винесено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задоволено частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці по неврахуванню при визначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1«інших виплат»: індексації та матеріальної допомоги, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1з 13.09.2016 року, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми інших виплат: індексації та матеріальної допомоги. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017 року залишено без змін (а.с.49-51). При поданні до суду вищезазначеного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 280 гривень, з яких 640 гривень є надміру сплаченими, оскільки судом по суті вирішувалась одна позовна вимога немайнового характеру. (а.с.1-2). При винесенні постанови суду від 10.04.2017 року питання про судові витрати судом не вирішувалося.

Згідно п.3 ч.1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність винесення додаткової постанови в якій вирішити питання про розподіл судових витрат у справі №127/5286/17.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що судом при винесенні постанови по суті виниклого спору не вирішено питання про розподіл судових витрат, а враховуючи те, що по суті його позов задоволено, просив присудити на його користь судові витрати, які підлягають до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 640 грн. Враховуючи ту обставину, що позивачем помилково сплачено до суду 1280 грн., а не 640 грн., оскільки по суті судом вирішувалась одна вимога немайнового характеру, просив повернути йому суму надміру сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

В судовому засіданні представник відповідача Павич О.С. заперечувала проти задоволення вимог заявника в частині покладення на відповідача судових витрат в розмірі 640 грн., оскільки бюджетом відповідача не передбачено витрати на компенсацію судового збору, за позовами, які заявляються до УПФУ у м. Вінниці, в частині повернення позивачу надміру сплачених 640 грн., як судового збору не заперечувала.

Суд, заслухавши думки та сприйнявши позиції учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що слід прийняти додаткову постанову та вирішити питання про судові витрати в справі №127/5286/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Абзацом 3 пункту 26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, встановлено, що судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету.

Ухвалюючи 10.04.2017 року постанову по суті спору, судом, у відповідності зі ст. 94 ЦПК України, не вирішено питання розподілу судових витрат у виді судового збору, а саме, не стягнуто з відповідача на користь позивача витрати у виді судового збору, що необхідно та можливо здійснити шляхом стягнення з державного бюджету України, про що ухвалити додаткову постанову.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 14.03.2017 року (справа №21-3944а16), вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

З вищезазначеного випливає, що позивачем при поданні до суду даного позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 640 гривень, що позивачем здійснено.

Враховуючи викладене та те що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задоволено, суд вирішив стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 640 гривень судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.94,168 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 640 гривень.

Додаткова постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: