Справа № 135/346/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/346/17

Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко О.М.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

30 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.06.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до початку судового розгляду справи, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що ОСОБА_2 09.04.2012 року призначено пенсію як державному службовцю, так як вона працювала на державній службі, їй була призначена пенсія державного службовця в розмірі 80 % від заробітної плати. При призначенні пенсії не було враховано доходи у виді індексації заробітної плати.

21.03.2017 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Ладижин Вінницької області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації "інших виплат", надавши при цьому довідку управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області від 21.03.2017 року №04-455, що містить графу "інші виплати" із розшифровкою складових.

Листом УПФ України в м. Ладижин від 21.03.2017 року № 243/06-31/02 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Із довідки № 04-455 про складові заробітної плати, виданої 21.03.2017 року управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області, вбачається, що міститься графа "інші виплати" за період з квітня 2010 року по березень 2012 року, а саме в сумі: 2010 рік - 10665,91 грн.; 2011 рік - 13212,38 грн.; 2012 рік - 8866,65 грн., крім того довідка містить розшифровку складових, з яких індексація становить 9383,40 грн.

Із вказаної довідки видно, що на всі виплати, що включені в довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності вчинених дій та прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про державну службу", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 37 Закону України "Про державну службу", що діяв на час призначення (перерахунку) пенсії, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності стажу державної служби не менше 10 років. Пенсія таким особам призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше як 90 відсотків заробітку.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 вказаної норми, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012, 14.05.2013, 28.05.2013, 06.11.2013 та 03.06.2014 (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та "Наказу Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Індексація є складовою заробітної плати. Ці виплати мають постійний характер і з них утриманий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно з статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" враховується при обчисленні пенсій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, відповідно до чинного законодавства, перерахунок пенсії здійснюється на підставі документів, поданих пенсіонером до управління Пенсійного фонду, а тому відповідач не мав можливості перерахувати пенсію позивачу з моменту виникнення у нього права на такий перерахунок, оскільки у нього не було відомостей про складові заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески.

Судом першої інстанції встановлено, що при перерахунку пенсії в 2012 році позивачем надавалась довідка про складові заробітної плати, яка не містила розміру індексації як складової заробітної плати. Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, та наданням довідки про усі складові заробітної плати, а саме з 21.03.2017 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області, викладена у листі №243/06-31/02 від 21.03.2017 року, щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії державного службовця з урахуванням інших видів заробітної плати, є протиправною.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.