Справа № 39823/09/2070
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Текст >

"29" січня 2010 р. № 2а- 39823/09/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Курило Л.В.,

за участі секретарів Сеник О.С., Воронкової К.П., Козар Т .А.,Добровольської М.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельник» до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельник» - звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення №/0 від 27.01.2009 року, №/1 від 26.03.2009 року, №/2 від 21.05.2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в період з 28 листопада 2008 року по 08 січня 2009 року відбулась виїзна документальна планова перевірка ТОВ «Будівельник» ДПІ у Московському районі м.Харкова, за результатами якої складено акт від 14 січня 2009 року за №121/23/31061880.

27 січня 2009 року Державною податковою інспекцією у Московському районі м.Харкова на підставі вищевказаного акту та відповідно за порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 (із змінами та доповненнями) - ТОВ «Будівельник» податковим повідомленням-рішенням /0 від 27 січня 2009 року визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем на суму 388 533,00 гривень та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 194 267,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту та зазначив, що договір між ТОВ «Будівельник» та ТОВ «ПБК «Вертикаль» укладено в простій письмовій формі, як того вимагає стаття 208 Цивільного кодексу України. Договірні зобов'язання сторони виконали в повному обсязі. У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жоден договір між ТОВ «Будівельник» та ТОВ «ПБК «Вертикаль» не визнаний судом недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та зазначили, що за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Будівельник» за період з 01.01.2007 р. по 30.06.2008 р., ДПІ у Московському районі м. Харкова був складений акт від 14.01.2009р. №121/23/31061880, висновки якого стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. В ході перевірки ТОВ „Будівельник" було встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за період квітень 2008р., травень 2008р., червень 2008р. включалися суми податку по податковим накладним, виписаним ТОВ «ПБК «Вертикаль» на виконання договору підряду №22/06 від 22.06.2007р.

За результатами перевірки ТОВ «ПБК «Вертикаль» складено акт перевірки від 08.10.2008 №4729/23-32948799 в якому зроблені наступні висновки: недодержання ТОВ «ПБК «Вертикаль» загальних вимог цивільного законодавства в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ «ПБК «Вертикаль» з постачальниками та покупцями; відсутність у ТОВ «ПБК «Вертикаль» необхідних умов для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ та фактично здійснюваного протягом перевіряємого періоду, трудових ресурсів, основних фондів та обладнання, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів необхідні для виконання укладених угод та угод, які виконувались протягом перевіряємого періоду щодо здійснення будівельної та іншої діяльності, а отже і відсутність реальної фінансово-господарської діяльності; відсутність у ТОВ «ПБК «Вертикаль» об'єктів оподаткування та встановлення того, що дані, відображені у деклараціях з податку на прибуток, а також дані, наведені в деклараціях з податку на додану вартість про обсяги поставок та придбання, податкове зобов'язання та податковий кредит за період з 01.04.2006р. по 30.06.2008р. - не є дійсними.

Так, обставини, що були з'ясовані ДПІ у Московського районі м. Харкова при проведені перевірки ТОВ «ПБК «Вертикаль», згідно із якими встановлено відсутність у нього податкових зобов'язань, об'єктів які підпадають під визначення ст.3 ст.4, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» а також те, що суми перераховані позивачем на рахунок ТОВ «ПБК «Вертикаль» не пов'язані зі сплатою вартості робіт, слідує висновок, що у його покупців (в тому числі у ТОВ «Будівельник») не могло виникнути право на податковий кредит, який визначається на підставі положень п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі вказаних порушень, ДПІ у Московському районі м.Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення, якими визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 582 800,00 грн. (в т.ч. основний платіж -388533.00грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 194 267,00 грн.).

Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що за період з 28.11.2008 року по 08.01.2009 року фахівцями Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007р. по 30.06.2008р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007р. по 30.06.2008р. За результатами перевірки складений акт №121/23/31061880 від 14.01.2009р., в якому встановлено, крім інших, порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст. 7, п.п.7.4.4. п.7.4. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 388533 грн., в тому числі: за квітень 2008 року в сумі 83333 грн., травень 2008 року в сумі 42000 грн., червень 2008 року в сумі 2632000 грн. (т.1 а.с.6-34).

На підставі висновків даного акту перевірки відповідачем 27.01.2009 р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 582800,00 грн., у тому числі за основним платежем 388 533,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 194 267,00 грн. (т.1 а.с.35).

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням рішенням позивач оскаржив його до ДПІ в Московському районі м.Харкова та ДПА в Харківській області, за результатами розгляду скарг рішення залишені без змін, а скарги позивача без задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до договору підряду №22/06 від 22.06.2007 року, укладеного між ТОВ «Будівельник» (далі Замовник) та ТОВ «Проектно будівельна компанія «Вертикаль» (далі Підрядник), Замовник доручає, а Підрядник зобовязується виконати роботи з реконструкції будівлі за адресою: м.Харків, вул.Іванова 10.

Відповідно до п.4.2 зазначеного Договору Замовник проводить розрахунок на підставі підписаних сторонами актів прийомки виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт не пізніше 3-х банківських днів з моменту їх підписання.

Відповідно до пункту 5.1 вказаного Договору прийняття робіт проводиться сторонами за актом протягом 3-х днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до прийняття (т.1 а.с.64).

ТОВ «Будівельник» проведено розрахунки з ТОВ ПБК «Вертикаль» за виконані роботи, що не оспорюється сторонами та підтверджується виписками банку, наявними в матеріалах справи (т.2 а.с.2-21).

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями) встаановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995р. за N168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд зазначає, що відповідно до наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві» №237/5 від 21 червня 2002 року (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності, повинні складати за типовою формою №КБ-2в "ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт", а усі будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи за рахунок усіх джерел фінансування за типовою формою №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт".

В обгрунтування своєї правової позиції позивачем до суду надані акти приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою №КБ-3, які складені сторонами при виконанні договору підряду №22/06, а саме:

акт № 1 прийняття виконаних підрядних робіт за серпень 2007 року від 14.08.2007 року на суму 1020000 грн. (в т.ч. ПДВ 170000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за серпень 2007 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №1 (т.1 а.с.222-242).

акт № 2 прийняття виконаних підрядних робіт за жовтень 2007 року від 31.10.2007 року на суму 444000 грн. (в т.ч. ПДВ 74000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за жовтень 2007 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №2 (т.1 а.с.215-221);

акт № 3 прийняття виконаних підрядних робіт за листопад 2007 року від 30.11.2007 року на суму 214000 грн. (в т.ч. ПДВ 35667 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за листопад 2007 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №3 (т.1 а.с.204-214);

акт № 4 прийняття виконаних підрядних робіт за грудень 2007 року від 24.12.2007 року на суму 340000 грн. (в т.ч. ПДВ 56667 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2007 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №4 (т.1 а.с.174- 180);

акт № 5 прийняття виконаних підрядних робіт за грудень 2007 року від 24.12.2007 року на суму 450000 грн. (в т.ч. ПДВ-75000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №5 (т.1 а.с.181-203);

акт № 6 прийняття виконаних підрядних робіт за грудень 2007 року від 29.12.2007 року на суму 606000 грн. (в т.ч. ПДВ 101000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2007 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №6 (т.1 а.с.160-173);

акт № 1 прийняття виконаних підрядних робіт за лютий 2008 року від 29.02.2008 року на суму 172800 грн. (в т.ч. ПДВ 28800 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за лютий 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №1 (т.1 а.с.154-159);

акт № 2 прийняття виконаних підрядних робіт за квітень 2008 року від 30.04.2008 року на суму 500000 грн. (в т.ч. ПДВ 83333 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за квітень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №2 ( а.с. 145-153);

акт № 3 прийняття виконаних підрядних робіт за травень 2008 року від 30.05.2008 року на суму 252000 грн. (в т.ч. ПДВ 42000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за травень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №3 (т.1 а.с.138-144);

акт № 4 прийомки виконаних підрядних робіт за травень 2008 року від 30.05.2008 року на суму 658400 грн. (в т.ч. ПДВ 109733 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за травень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №4 (т.1 а.с.131-137);

акт № 5 прийняття виконаних підрядних робіт за червень 2008 року від 30.06.2008 року на суму 216000 грн. (в т.ч. ПДВ 36000 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за червень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №5 (т.1, а.с.122-130);

акт № 6 прийомки виконаних підрядних робіт за липень 2008 року від 24.07.2008 року на суму 417338 грн. (в т.ч. ПДВ 69556 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за липень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №6 (т.1 а.с.106-113);

акт № 7 прийняття виконаних підрядних робіт за липень 2008 року від 24.07.2008 року на суму 287462 грн. (в т.ч. ПДВ 47910 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за липень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №7 (т.1 а.с.114-121);

акт № 8 прийняття виконаних підрядних робіт за липень 2008 року від 31.07.2008 року на суму 49000 грн. ( в т.ч. ПДВ 8167 грн.) разом із відомостю ресурсів до зазначеного акту, довідкою про вартість виконаних робіт за липень 2008 року, розрахунком №1-2 загальновиробничих витрат до акту №8 (т.1 а.с.98-104).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується представниками сторін, що податковий кредит у перевіряємий період було сформовано позивачем за рахунок вкалючення до нього сум податку на додану вартість, сплачених в ціні послуг ТОВ ПБК «Вертикаль», на підставі виданих податкових накладних.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р., податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Положеннями пункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 вказаного Закону, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно до пп.7.5.1 п.7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), які не підтверджені податковими накладними. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем правомірно включено до податкового кредиту у перевіряємий період суму податку на додану вартість у розмірі 388 533,00 грн., яка підтверджена податковими накладними №9585 від 12.09.2008 року, №2058 від 31.07.2008 р., №2078 від 16.07.2008 р., №1900 від 27.06.2008 року, №1899 від 24.06.2008 року №1897 від 23.06.2008 року №1895 від 18.06.2008 року, №1893 від 13.06.2008 року, №1890 від 10.06.2008 року, №1744 від 28.05.2008 року, №1742 від 23.05.2008 року, №1601 від 20.05.2008 року №1600 від 15.05.2008 року, №1599 від 14.05.2008 року, №1528 від 15.04.2008 року, №1241 від 31.01.2008 року, №1240 від 30.01.2008 року, №1229 від 29.12.2007 року, №1225 від 24.12.2007 року, №1225 від 24.12.2007 року, №1224 від 24.12.2007 року, №1115 від 15.11.2007 року, №1016 від 16.10.2007 року, №7001 від 30.07.2007 року (т.1 а.с.66-88).

Суд зазначає, що зміст спірного договору не суперечить актам цивільного законодавства, судом не встановлено фактів, які свідчили б про те, що зміст договору не відповідає дійсним намірам сторін і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначеного договору, також вказаних доказів у відповідності до вимог ст.71 КАС України не надано на вимогу суду і відповідачем. Доказів відсутності повноважень у посадових осіб позивача та ТОВ «ПБК «Вертикаль» на укладання такого договору в момент його укладання суду відповідачем до суду також не надано.

Крім того, на час укладення та виконання угоди між ТОВ «Будівельник» та ТОВ «ПБК Вертикаль» вказані юридичні особи знаходилися в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та мали цивільну правоздатність та дієздатність. При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 2.4.1 акту виїзної планової перевірки ТОВ «ПБК «Вертикаль» () №4729/23/32948799 від 08.10.2008р. зазначене підприємство мало статус зареєстрованого платника ПДВ, про що було видано свідоцтво №29286183 від 04.06.2004р.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до умов договору підряду № 17 від 18.08.2006 року, копія якого була надана до матеріалів справи, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі «Замовник» та ТОВ «Будівельник» (далі Генеральний підрядник) останній приймає на себе зобовязання щодо виконання будівельно монтажних робіт і робіт з реконструкції обєкта Замовника, що розташований за адресою: м.Харків, вул.Іванова,10 з метою використання обєкту як підрозділу Банку, на підставі наданої Замовником проектної документації та узгодженої з Замовником кошторисної документації.

Згідно розділу 3 договору № 17 від 18.08.2006 року сторонами було передбачено можливість залучення до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед Замовником за результати їхньої роботи.

Пункатом 3.2. зазначеного Договору визначено, що Генеральний підрядник уклає із субпідрядною організацією договір на виконання спеціалізованих робіт, де передбачаються обовязки та відповідальність сторін при їх виконанні. Відповідно до ціього договору Генеральний підрядник виконує функції Замовника, а субпідрядник функції Підрядника. Генеральний підрядник здійснює приймання і оплату робіт, що виконуються субпідрядником.

Таким чином, суд не може погодитися з висновками відповідача щодо недодержання позивачем вимог ч.1 ст.203, ст.215, п.1 ст.206, ст.228 Цивільного кодексу України в момент укладання угод між ТОВ «Будівельник» та ТОВ «Проектно-будівельна компанія «Вертикаль», та вчинення даного правочину без мети настання правових наслідків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про реальність операцій з виконання будівельних робіт по реконструкції будівлі за адресою: м. Харків, вул. Іванова 10, повязаність їх з власною господарською діяльностю позивача, та належне відображення їх результатів у бухгалтерському та податковому обліку, у звязку з чим вважає, що позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту сплачені суми за виконані роботи.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями частини 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність винесення ДПІ у Московському районі м.Харкова податкових повідомлень-рішень №/0 від 27. 01.2009 року, № /1 від 26.03.2009 року, № /2 від 21.05.2009 року, якими ТОВ «Будівельник» визначено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 582800,00 грн., (в т.ч. за основним платежем 388533,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 194267,00грн.), за вчинення порушення п.п.7.4.1 п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельник» до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити у повному обсязі..

Скасувати податкові повідомлення - рішення № /0 від 27. 01.2009 року, № /1 від 26.03.2009 року, № /2 від 21.05.2009 року Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельник» ( код 31061880) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 04 02 2010 року.

Суддя Курило Л.В.