Справа № 804/4369/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 р. Справа № 804/4369/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
представника позивача представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Синельниківська райдержадміністрація Дніпропетровської області, відповідач), в якому просить, з урахуванням уточненої позовної заяви:
- визнати протиправною бездіяльність Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду звернення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів;
- зобовязати Синельниківську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області видати розпорядження про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель придатних для паювання, розміщену на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області з заявою про видачу їй розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Проте відповідач відмовив у задоволенні заяви щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою враховуючи статтю 122 Земельного кодексу України та відсутність земель резервного фонду. Дану бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною та такою, що суперечать чинному законодавству.
Представник відповідача надала до суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що 27.04.2017 року ОСОБА_4, звернулася з письмовою заявою до Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області. Розпорядженням голови Синельниківської райдержадміністрації від 09.10.2013 року №Р-728/0/3-12 створено комісію (допоміжний орган) по раціональному використанню земель та додержанню вимог земельного законодавства у районі і затверджено положення про останню. Про засідання комісії позивач була повідомлена. На підтвердження правильного застосування норм діючого законодавства України відповідачем було направлено на адресу Державного агенства земельних ресурсів України лист з проханням надати роз'яснення щодо забезпечення громадян, членів колишніх сільськогосподарських підприємств, які визнали своє право на земельну частку (пай) у судовому порядку, земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Синельниківського району Дніпропетровської області. З урахуванням наданих роз'яснень на адресу позивача 24.05.2017 року була направлена відповідь за результатами розгляду заяви від 27.04.2017 року вх. №19-825/0/113-17. Таким чином, відповідачем були вжиті всі необхідні дії щодо розгляду заяви позивача від 27.04.2017 року у межах наданих повноважень.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти прозову заперечувала, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено, що за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності Роздорьського КСП смт. Роздолля, Синельниківського району, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №НВІ 037201, виданого 06.10.2016 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5., яке зареєстроване в реєстрі за № 2-2684.
27.04.2017 року ОСОБА_4, звернулася до Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою, у якій просила видати розпорядження про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (або із земель резервного фонду) у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; у разі відмови у видачі такого розпорядження просила надати письмову відповідь із зазначенням причин відмови з посиланням на відповідні норми права, а також зазначити: куди подівалась земельна частка (пай) у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів, яка була передана КСП «Роздорське» 14 листопада 1994 року у складі земель колективної власності; хто користується цією земельною часткою з 1994 року до даного часу, чи володіє нею і на яких підставах; на якій підставі громадянці ОСОБА_6 була передана у приватну власність земельна ділянка №464 площею 8,51 га, хто саме прийняв таке рішення; видати позивачу всі необхідні картографічні матеріали щодо цієї земельної частки (паю) на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; завчасно повідомити у письмовому вигляді про дату та час розгляду цієї заяви.
Листом від 24.05.2017 року №19-902/0/114-17 Синельниківська райдержадміністрація Дніпропетровської області повідомила позивача про те, що на засіданні комісії встановлено про неможливість задоволення прохання щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (або із земель резервного фонду) ураховуючи вимоги статті 122 Земельного кодексу України та відсутність земель резервного фонду. Також зазначено, що відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну та якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Тому, райдержадміністрація не наділена повноваженнями по складанню картографічних матеріалів та рекомендовано звернутись до відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
04.08.2017 року представник позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з заявою про надання публічної інформації, а саме просив про таке: в яких саме населених пунктах Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області знаходяться землі державної власності ріллі у розмірі 17,3 га; чи є це єдиний земельний масив чи вона складається з окремих земельних ділянок, якщо з окремих земельних ділянок то де саме розташована кожна земельна ділянка і яким розміром; за наявності можливості - видати карту-схему розташування цих земель державної власності ріллі в межах населеного пункту (або картографічні дані).
Суд вирішуючи спір по суті зазначає про наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно статті 22 Закону України «Про земелеустрій», землеустрій здійснюється на підставі, зокрема, судових рішень.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками регулює Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003.
Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, ще посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.
Згідно пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Згідно положень статей 125, 126 Кодексу слідує, що право власності на земельну ділянку особи виникає після одержання та державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.
Отже, громадяни - власники земельних часток (паїв) не можуть вважатися власниками земельних ділянок без дотримання відповідного порядку.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація:
1) розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості ґрунтів, що перебувають у державній власності;
2) розпоряджається землями державної власності відповідно до закону;
3) розробляє, подає на затвердження відповідної ради та забезпечує виконання регіональних екологічних програм; звітує перед відповідною радою про їх виконання; вносить до відповідних органів пропозиції щодо державних екологічних програм;
4) вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами;
5) вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення;
6) інформує населення про екологічно небезпечні аварії та ситуації, стан довкілля, а також про заходи, що вживаються до його поліпшення;
7) організовує роботу по ліквідації наслідків екологічних аварій, залучає до цих робіт підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та громадян;
8) вносить пропозиції в установленому законом порядку про зупинення діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону довкілля та санітарних правил;
9) розробляє і забезпечує дотримання правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення питних, побутових та інших потреб населення, зони санітарної охорони джерел водопостачання; обмежує або забороняє використання підприємствами питної води у промислових цілях;
10) здійснює контроль за використанням відходів з урахуванням їх ресурсної цінності та вимог безпеки для здоров'я людей і навколишнього природного середовища та розглядає справи про адміністративні правопорушення або передає їх матеріали на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи;
11) погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища;
12) вносить до Кабінету Міністрів України пропозиції щодо встановлення та зміни меж районів, міст у порядку, визначеному законом.
Статтею 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян.
Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.
Згідно з статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Синельниківською райдержадміністрацію у Дніпропетровській області при наданні відповіді щодо звернення ОСОБА_4, не прийнято саме рішення, що вимагають приписи щодо форми діяльності районних державних адміністрацій, закріплені у Законі України «Про місцеві державні адміністрації».
Отже, суд задовольняє позовні вимоги про визнання бездіяльності Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області протиправною.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Синельниківську райдержадміністрацію Дніпропетровської області видати розпорядження про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель придатних для паювання, розміщену на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів, то суд відмовляє у їх задоволенні з огляду на те, що суд діє в межах наданих йому КАС України повноважень та не може перебирати на себе дискреційні повноваження інших органів.
З метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача розглянути звернення ОСОБА_4, у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі статті 94 КАС України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят грн. 00 коп.).
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_4 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду звернення від 27.04.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів.
Зобовязати Синельниківську районну державну адміністрації Дніпропетровської області повторно розглянути звернення ОСОБА_4 від 27.04.2017 року стосовно надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 8,22 умовних кадастрових гектарів.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_4 з рахунок бюджетних асигнувань Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області судові витрати у розмірі 1280 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2017 року

Суддя ОСОБА_1