Справа № 334/2689/17 (2-а/334/364/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2017 року справа № 334/2689/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Сілкіна Олексія Андрійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у квітні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії Інспектора роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Сілкіна Олексія Андрійовича щодо складання постанови серії АР № 749953 від 18.04.2017 про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та визнати протиправною і скасувати постанову серії АР № 749953 від 18.04.2017 про адміністративне правопорушення, провадження по справі закрити.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії АР № 749953 від 18.04.2017.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Сілкіним О.А. 18.04.2017 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 749953, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у зв'язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки спірна постанова прийнята з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, тоді як мав обов'язок по його складанню, адже особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, не була згодна зі спірною постановою.

Спростовуючи висновки суду першої інстанції щодо необхідності складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою для її винесення стало вчинення, за висновком відповідача, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2017 року ОСОБА_1, який керував транспортним засобом (автомобіль Nissan X Trail), потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, у зв'язку з чим на місце ДТП прибули правоохоронні органи.

Позивач зазначає, що на вимогу відповідача надав копію посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та свідоцтво УБД. Згодом, на вимогу відповідача, позивачем було надано оригінали вказаних документів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить особисті дані водія та інформацію щодо транспортного засобу. Крім того, в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 269998, відповідно до якого тимчасово вилучене посвідчення водія ОСОБА_1

Вказані обставини спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи відеозапис також не доводить відмову ОСОБА_1 надати для перевірки поліцейському посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у непред'явленні документів, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови в частині притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо позовних вимог про закриття провадження в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що відкриття та вчинення адміністративного провадження у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить до дискреційних повноважень поліції, а тому норма статті 293 КУпАП може бути застосована лише у випадку адміністративного оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР.

Достатнім способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року в адміністративній справі № 334/2689/17 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 749953 від 18.04.2017.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова