Справа № 819/1212/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1212/17

31 серпня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю: представника позивача Гукалюка Н.П., довіреність від 22.06.2017 року № 3850/10/19-00-10-03-10/1466

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу на суму 55316,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 55316,97 грн., що виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності і повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік. Податковим органом вживались заходи для стягнення боргу, проте такий податковий борг відповідачем не сплачено, а тому позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 55316,97грн.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Тернопільській області позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі. Додатково зазначив, що податкові повідомлення-рішення, сума грошового зобов'язання по яких заявлена до стягнення в даній адміністративній справі, не перебуває у процесі оскарження ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 18.07.2017 року та копія ухвали про відкладення розгляду справи від 01.08.2017 року надсилались відповідачу рекомендованими листами із повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що міститься в картотеці реєстраційного обліку відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області (а.с.39), проте такі поштові відправлення повернулися до суду із відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.35, 40).

Відповідно до правил частини четвертої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно частини одинадцятої статті 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, розгляд справи здійснено судом за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Фізична особа - платник податків ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 162 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа - резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до довідки, виданої Головним управління ДФС у Тернопільській області від 29.05.2017 року № 11813/19-18-17 (а.с.8), за ОСОБА_2 станом на 29.05.2017 року рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 55316,97 грн., що включає 37546,49 грн. основного платежу, 10181,62 грн. штрафних санкцій та 7588,86 грн. пені., та підтверджується розрахунком суми податкового боргу (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, нарахованого контролюючим органом за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, викладеними в акті від 03.10.2016 року № 3899/19-18-13-02/НОМЕР_1 (а.с.19-25).

Перевіркою встановлено факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2015 році до податкового органу, та не декларування доходу, отриманого ОСОБА_2 у третьому кварталі 2015 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого ТОВ "Кредитні ініціативи", на суму 203277,47 грн. Внаслідок цього відповідачем не було задекларовано та не сплачено податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15% суми доходу у вигляді додаткового блага (1218,00 грн.*10*15% = 1827,00 грн.) та у розмірі 20% суми, яка перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового періоду ((203277,47грн. - 1218,00 грн.*10)*20% = 38219,49 грн.), що становить 40046,49 грн.

На підставі акту перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області 20.10.2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с.15), та податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 50058,11 грн., що включає 40046,49 грн. основного платежу та 10011,60 грн. штрафних санкцій (а.с.16). Інформації про те чи оскаржувалися відповідачем зазначені податкові повідомлення-рішення судом не здобуто.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України відповідачу нараховано пеню на суму грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб, не сплачених у встановлені законодавством строки, в розмірі 7588,86 грн., що підтверджується розрахунком пені, обчисленої на виявлені органом ДФС суми занижень податкових зобов'язань (а.с.11).

Узгодженні суми грошових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу. З метою погашення податкового боргу Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області виставлено та надіслано ОСОБА_2 податкову вимогу від 29.12.2016 року № 22155-17 (а.с.13-14). Проте, вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався

Податковий борг по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, відображено в інтегрованій картці платника податків (а.с.30-32). Станом на день розгляду справи у суді заборгованість не сплачена. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до місячного (річного) оподатковуваного доходу включається: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Як встановлено судом, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум податкових зобов'язань, штрафних санкцій і пені, нарахованих податковим органом. Суми грошових зобов'язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57, пунктом 179.7 статті 179 ПК України.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, при цьому позивач у межах повноважень, обґрунтовано звернувся до суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 55316,97 грн.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 47722, АДРЕСА_1) податковий борг в сумі 55316 (п'ятдесят п'ять тисяч триста шістнадцять) гривень 97 (дев'яносто сім) копійок по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок № 0695, код одержувача 38038156, МФО 838012, код бюджетної класифікації 11010500.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 04 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.