Справа № 818/975/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 р. Справа № 818/975/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

суддів - Бондаря С.О., Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чечелюк О.В.,

представників відповідача - Сокур Н.П., Торгачової Л.В., Пугач Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/975/17

за позовом ОСОБА_4

до Апеляційного суду Сумської області, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення суддівської винагороди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд із адміністративним позовом до Апеляційного суду Сумської області, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області і просить стягнути з Апеляційного суду Сумської області на її користь недоплачену суддівську винагороду за січень - червень 2017 року у сумі 188877,83 грн., з утриманням обов'язкових податків та зборів, та зобов'язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Апеляційного суду Сумської області в сумі 188877,83 грн. для виплати їй суддівської винагороди.

У подальшому 08.08.2017 ОСОБА_4 подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Апеляційного суду Сумської області на її користь недоплачену суддівську винагороду за січень-серпень 2017 року у сумі 327 109 грн. 02 коп., з утриманням при її виплаті обов'язкових податків та зборів, шляхом безспірного списання цих коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів та боржників».

Свої вимоги мотивує тим, що частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій. Відповідно до частини першої ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VІ суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом «Про Конституційний суд України», та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а ч.ч.3,4 зазначеної норми передбачає, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а апеляційного суду - пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,1.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII передбачено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 гривень. Враховуючи, що вона призначена на посаду судді апеляційного суду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII та не проходила кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), на думку позивача, її посадовий оклад належить обраховувати, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати 3200 грн.

Вважає протиправним застосування відповідачами пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат; до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень, оскільки цим Законом не внесено змін ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ, ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ, в частині регулювання розміру суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання.

Апеляційний суд Сумської області, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що на поточний рік фонд оплати праці суддів Апеляційного суду Сумської області передбачено у розмірі, розрахованому відповідно до умов нарахування суддівської винагороди суддям, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, у розмірі 17600 грн. Відповідно до ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Тому, на думку, відповідача, Апеляційний суд Сумської області не мав правових підстав для нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_4 поза межами видатків державного бюджету. Крім того, звертає увагу суду на те, що у зв'язку із змінами законодавства з 01.01.2017 мінімальна заробітна плата більше не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів. Вважає, що при нарахуванні та виплаті позивачу суддівської винагороди за січень-серпень 2017 року Апеляційний суд Сумської області, на виконання вимог ч.2 ст.19 Конституції України, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Заперечуючи проти задоволення позову, Державна судова адміністрація України у запереченнях, поданих до суду, зазначає, що нарахування та виплата суддівської винагороди не може ставитися в залежність лише від норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України, а тому при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди позивачу, відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що неправомірних дій або бездіяльності органи Державної казначейської служби України не допустили, в спірних правовідносинах з позивачем участі не брали, оскільки не здійснюють нарахування та виплату заробітної плати суддям і як орган державної влади не має жодного зобов'язання перед позивачем.

У судове засідання позивач не прибула, 09.08.2017 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі (а.с.55).

Представники відповідачів позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови Верховної Ради України від 17.05.2007 №1035-V наказом Апеляційного суду Сумської області від 21.08.2007 №67 ОСОБА_4 призначено на посаду судді Апеляційного суду Сумської області з 21.08.2007 (а.с.9, 12). За виконання професійних обов'язків їй виплачується суддівська винагорода, яка з 01.01.2017 нараховується апеляційним судом щомісячно у сумі 29920 грн., виходячи з посадового окладу 17600 грн. (а.с.13). Крім того, у липні 2017 року позивачу було нараховано і виплачено суддівську винагороду у сумі 34567 грн.17 коп. (а.с.52), а в серпні - вихідну допомогу у зв'язку зі звільненням її у відставку на підставі рішення Вищої Ради правосуддя від 08.08.2017 у сумі 8992 грн. 50 коп. (а.с.53). ОСОБА_4 не проходила кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).

Згідно зведеної відомості по видам оплат за січень-серпень 2017 року позивачу нараховано327 109 грн. 02 коп. (а.с.56). У заяві про збільшення розміру позовних вимог та їх уточнення від 09.08.2017 ОСОБА_4 посилається на те, що вказана у відомості сума становить лише половину розміру суддівської винагороди, яка підлягала нарахуванню. Тобто, недоплачена суддівська винагорода за січень-серпень 2017 року, на думку позивача, становить 327 109 грн. 02 коп., яка визначена без утримання обов'язкових платежів та податків (а.с.49-50). При цьому позивач просить стягнути на її користь недоплачену суму суддівської винагороди шляхом списання (стягнення) коштів з рахунку ДСА України - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень, оскільки з довідки Апеляційного суду Сумської області від 08.08.2017 вбачається, що на 2017 рік у суді відсутні кошторисні призначення по виконанню судових рішень на користь суддів (а.с.51).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 частини 3 статті 135 Закону №1402,в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас абзацом 1 статті 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

У той же час пунктом 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Так, згідно з ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (Закон №2453) посадовий оклад судді апеляційного суду встановлюється пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду (10 мінімальних заробітних плат) з коефіцієнтом 1,1.

Таким чином, посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, визначається відповідно до розміру визначено ч.3 ст.133 Закону №2453.

Позивач призначена на посаду судді до набрання чинності Законом №1402 та не проходила кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), а відтак її посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений ч. 3 ст.133 Закону №2453.

Відповідно до ст.ст.7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VІІ у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 грн.; з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Згідно з п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774- VІІІ (Закон №1774-VІІІ) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Положення абзацу другого пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід тлумачити так, що ним встановлено розмір мінімальної заробітної плати, а не розмір «розрахункової величини». Це положення не змінює частину третю статті 133 Закону про судоустрій 2010 у частині визначення саме мінімальної заробітної плати як величини, на основі якої обчислюється суддівська винагорода. У зв'язку із цим відсутні ознаки невідповідності цього положення частині другій статті 130 Конституції України.

Розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у 2017 році у порівнянні із груднем 2016 року не змінився; втручання у розмір суддівської винагороди як гарантію незалежності суддів не відбулося.

Оскільки розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для обчислення суддівської винагороди визначається не статтею 133 Закону про судоустрій 2010, а законом про державний бюджет на відповідний рік, тому положення пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід вважати запровадженням змін (спеціального регулювання стосовно обчислення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат) по відношенню до загального правового регулювання розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом про бюджет 2017. Відсутність змін до бланкетної норми частини третьої статті 133 Закону про судоустрій 2010 не є перешкодою для застосування пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін.

На час розгляду справи пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ є чинним, не конституційним у встановленому законодавством порядку не визнавався.

При цьому Закон №1774-VІІІ не містить вказівки щодо не застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону до Законів України №1402-VIII та №2453-VI.

Таким чином, з 01.01.2017 розмір посадового окладу судді апеляційного суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, становить 17 600 грн.

Відтак, Апеляційний суд Сумської області під час виплати ОСОБА_4 суддівської винагороди у період з січня по серпень 2017, розрахованої з розміру посадового окладу - 17 600 грн., діяв на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Апеляційного суду Сумської області на користь позивача недоплаченої суддівської винагороди за січень-серпень 2017 року у сумі 327 109 грн. 02 коп., виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з утриманням при її виплаті обов'язкових податків та зборів, шляхом безспірного списання цих коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів та боржників».

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Апеляційного суду Сумської області, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення суддівської винагороди в сумі 327 109,02 грн. (триста двадцять сім тисяч сто дев'ять грн. 02 коп) - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 28.08.2017.

Суддя Н.В. Савицька

Судді С.О. Бондар

О.В.Сопяненко