Справа № 2-а-1360/11
Суддя: Бондарьова Г. М.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1360/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2011 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Бондарьової Г. М.

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської Ради про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської Ради про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення.

Зазначила,що як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС належить до категорії 2 осіб ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право на отримання передбаченої статтею 48 Закону України від 28 лютого 1991 року Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чоронобильскої катастрофи/далі Закон № 796-Х11/щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат,а не в розмірі,визначеному УПСЗН виходячи з відповідних постанов Уряду.

Посилаючись на відмову відповідача здійснити перерахунок розміру зазначеної допомоги та доплату,позивач просить суд визнати неправомірними дії УПСЗН і стягнути на його користь 9600,00грн,недоотриманих у 2009-2010 роках та зобовязати відповідача в подальшому сплачувати на його користь вказану щорічну допомогу до змін у законодавстві..

Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Відповідач у справі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради позов не визнало надавши суду заперечення ,що вони вважають,що позовна заява не може бути задоволена з наступних причин:

1. Згідно діючого на даний час Закону позивач не має права одержання допомоги на оздоровлення, у вказаному ним розмірі.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиодноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до ст. 13 того ж закону, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам, та зобовязується відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими до виконання.

Зазначені положення Закону № 796-ХІІ, а саме в ст. 62, зазначено, що розяснення порядку застосування цього закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Стаття 67 того ж закону регулює порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, а саме конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Оскільки порядок застосування цього закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання, 26.07.1996 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиякою були затверджені конкретні розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

Вищевказана постанова в частині підпункту єпункту першого втратила чинність після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, якою встановлені нові розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно до вказаної постанови, учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ІІ категорії (яким є позивач) передбачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 100,00 гривень.

На виконання ст. 62 № 796-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 936 від 20.08.2005 р. Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофип. 3 якої передбачено, що виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

Головним розпорядником бюджетних коштів по коду програмної класифікації видатків 2501250 (щорічна допомога на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), і, як наслідок, належним відповідачем по справі за таким позовом є Міністерство праці та соціальної політики України, яке видало Головному управлінню відповідну лімітну довідку та паспорт бюджетної програми про вказані бюджетні асигнування на 2010 рік. Головне управління в свою чергу видало управлінню праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську, як розпоряднику коштів нижчого рівня, лімітну довідку та паспорт бюджетної програми про вказані відповідні бюджетні асигнування на 2010 рік.

Згідно п.п 5, 6 ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

Будь які зобовязання, взяті юридичними особами, за кошти державного бюджету України, без відповідних бюджетних асигнувань, або ж з перевищенням повноважень, встановленим цим кодексом, та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобовязаннями.

Вважають, що позов заявлений не до належного відповідача, в звязку з чим вважають, що не має підстав на стягнення з управління праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську коштів на користь ОСОБА_2.

Просять суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення в м. Першотравенську про стягнення коштів допомоги на оздоровлення в сумі 9600,00грн, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи відмовити.

Як вбачається із заперечень відповідача позивачка є евакуйованою із зони відчуження у 1986 році.

Представник відповідача подала суду заяву про слухання справи за її відсутності у порядку письмового провадження.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість позовних вимог позивача за 2009,2010 роки в межах заявлених позовних вимог,суд вважає, що позов ОСОБА_2. підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи підтверджено,що ОСОБА_2 є евакуйонованою із зони відчуження у 1986 році про що має посвідчення серії Б № 122188 категорії 2,перебуває на обліку у відповідача і має право на отримання передбаченої статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофищорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат,а не в розмірі,визначеному УПСЗН виходячи з відповідних постанов Уряду.

Згідно довідки відповідача ОСОБА_2. була виплачена щорічна допомога на оздоровлення як евакуйованій із зони відчуження в 1986 році:

за 2009 рік 75,00гривень 25 березня 2011 року;

за 2010 рік-75,00гривень 25 березня 2011 року.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк,який,якщо не встановлено інше,обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів.

Оскільки відповідач сплатив належну позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 та 2010 роки лише 25 березня 2011 року,а позивач звернувся до суду з позовом 11 травня 2011 року,суд вважає,що позивачем не пропущено встановлений законом строк для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачено,що щорічна допомога на оздоровлення виплачується евакуйованим із зони відчуження у 1986 році у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

У 2009 та 2010 роках змін та доповнень до ст..48 вказаного Закону не вносилось та не приймалося.

Тому ст..48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидіє в редакції,яка була до внесення відповідних змін Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,та передачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі.

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рікта ст..70 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рікнадано право Кабінету Міністрів України у 2009 році та у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат,які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати,в абсолютних сумах у межах асигнувань,передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Отже ,з огляду на вказану норму матеріального права Кабінет Міністрів України у 2009 році та у 2010 році мав право встановити розмір соціальних виплат,в тому числі і розмір щорічної допомоги на оздоровлення,оскільки вказана допомога визначається залежно від розміру мінімальної заробітної плати.В той же час,наданим правом Кабінет Міністрів України у 2009 році та у 2010 році не скористався,розмірів таких соціальних виплат на 2009 рік та на 2010 рік не встановив.

Таким чином, відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону № 796 і у 2009 році та у 2010 році сплатити позивачу належну до виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік та за 2010 рік у відповідності до ст.48 зазначеного Закону,а не в розмірах,передбачених Постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 562.

Крім цього,частиною 5 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивстановлено,що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм,повязаних із соціальнм захистом громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначено,що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здісненню соціальних виплат/п.4 Порядку/.Таким чином,доводи відповідача щодо неналежного відповідача є безпідставними.

Разом з тим,приймаючи до уваги завдання адміністративного судочинства та компетенцію адміністративного суду,який не наділений правом визначати розмір виплати допомоги замість субекту владних повноважень,оскільки це є виключно компетенцією субекта владних повноважень-суд вважає,що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення конкретної суми необхідно відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 2,4,6,8,9,19,69,94,102,104,159,160,163 КАС України, ст..48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-Х11 суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області незаконними та зобовязати нарахувати та сплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік та за 2010 рік у розмірі ,який визначено ст..48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз урахуванням проведеної виплати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субекта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу,було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді,то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субектом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Г. М. Бондарьова