Справа № 804/4387/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2017 р. Справа № 804/4387/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський стрілочний завод" звернулося до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому позивач просить:
Неврахування вказаних обставин, на думку позивача, порушують вимоги ст.57, ст.111 ПК України, що має наслідком незаконність донарахування штрафних санкцій, та, як наслідок скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із п.п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Згідно із п. 86.2. ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» з питання своєчасності сплати до бюджету орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форми власності по акту перевірки від 10.09.2013 №181/21.1-14367980, грудень 2015 року, уточнюючих податкових декларацій за 2015 рік та за січень липень 2016 року.
У висновках акту перевірки від 02.06.2017 р. за №313/28-10-46-08-14367980 зазначено про такі порушення:
- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання по орендній платі за землю за грудень 2015 року у сумі 286281,65 грн. із затримкою на 117 календарних днів, тобто більше 30 календарних днів;
- п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від. 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання по уточнюючим податковим деклараціям за 2015 рік у сумі 14962084,92 грн. та штраф у розмірі 232743,62 грн., а саме, сплачено із затримкою на 103, 137, 165, 195, 214 та 216 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання по орендній платі за землю за січень - липень 2016 року у сумі 9817053,84 грн. із затримкою на 199, 169, 138, 108, 77, 47 тобто із затримкою більше 30 календарних днів та у сумі 1636175,64 грн. на 16 та 21 календарних днів, тобто із затримкою до 30 календарних днів.
- у розмірі 232743,62 грн., а саме, сплачено із затримкою на 103, 137, 165, 195, 214 календарних днів, тобто із затримкою більше 30 календарних днів;
- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами т доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання по орендній платі за землю за січень - липень 2016 року у сумі 9817053,84 грн. і затримкою на 199, 169, 138, 108, 77, 47 тобто із затримкою більше 30 календарних днів та у сум 1636175,64 грн. на 16 та 21 календарних днів, тобто із затримкою до 30 календарних днів.
Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач звернувся до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС з запереченнями на акт перевірки від 02.06.2017р. за №313/28-10-46-08-14367980.
На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2013 р. відповідачем складено акт №181/21.1- 14367980, в якому зроблено висновок про порушення позивачем підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та встановлено заниження податкового зобов'язання зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2011 - 2012 роки га січень - липень 2013 року на загальну суму 14 024 099,24 грн., у тому числі за 2011 рік у сумі 5 387 409,00 грн., за 2012 рік у сумі 5 447 824,37 грн., за січень-липень 2013 року у сумі 3 188 865,87 гривень.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 р. по справі №904/11048/15 (набрало законної сили 11.03.2016 р.) за позовом ПАТ «ДНСЗ» до Дніпропетровської міської ради про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними у задоволенні позову ПАТ «ДНСЗ» відмовлено, виходячи з того, що договори оренди земельних ділянок є невчиненими та неукладеними.

Вищевказаним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, встановлено що договори оренди земельних ділянок укладені між ПАТ «ДнСЗ» та Дніпропетровською міською радою, а саме: договір оренди земельної ділянки площею 0,8643 га від 25.10.2002 р. №2416; договір оренди земельної ділянки площею 26,9878 га та 4,3308 га від 25.10.2002 р. №2417; договір оренди земельної ділянки площею 0,0369 га від 05.10.2009 р. №25;договір оренди земельної ділянки площею 0,3063 га від 25.10.2002 р. №2418; договір оренди земельної ділянки площею 0,0280 га та 0,0016 га від 25.10.2002 р. №2422: договір оренди земельної ділянки площею 0,0237 га від 25.10.2002 р. №2419; договір оренди земельної ділянки площею 0,1822 га від 05.10.2009 р. №24. є невчиненими та неукладеними.

Зважаючи на наявність вказаного рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 р. по справі №904/11048/15, ПАТ «ДнСЗ» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд попередніх рішень судів по справі №804/12851/13-а за нововиявленими обставинами.

Постановою Вищого адміністративного сулу України від 08.08.2016 р. по справі №Н/800/54/16 заяву ПАТ «ДнСЗ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 09.12.2015 р. у справі №К/800/11376/14 (№804/12851/13-а) задоволено, постанову Вищого адміністративного суду України від 09.12.2015 р. у справі №К/800/11376/14 (№804/12851/13-а) скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.09.2013 року № та прийнято у цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задоволено - скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.09.2013 року №.

Обґрунтовуючи донарахування штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з орендної плати за землю, відповідач виходить з того, податковий обовязок щодо такої сплати виник внаслідок прийняття Вищим адміністративним судом України постанови від 09.12.2015 по справі №К800/113176/14 (№804/12851/13-а), якою касаційна скарга відповідача задоволена, в задоволенні позову про скасування податкового повідомленнярішення №, яким позивачу нараховане податкове зобов'язання з орендної плати за землю юридичних осіб у загальній сумі 16856698грн. відмовлено. Вказане судове рішення було проведено в КОР позивача і діяло до моменту його скасування, тобто прийняття Вищим адміністративним судом України постанови від 08.08.2016 р. по справі №Н/800/54/16.

Таким чином відповідач вважає, що грошові зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2013 р. № набули статусу узгоджених з 09.12.2015 р. (дата прийняття Вищим адміністративним судом України рішення на користь відповідача) і мали бути сплачені позивачем. Зважаючи на узгодженість статусу грошових зобовязань за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2013 р. №, ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод» з 09.12.2015 р. мав обов'язок їх сплачувати і за несвоєчасну сплату останніх і нарахований штраф.

Однак, ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод» з такими висновками відповідача про наявність порушень податкового законодавства незгодний, вважає спірні податкові повідомлення рішення, яким позивачу визначено суму штрафів за несвоєчасно сплачене грошове зобов'язання з орендної плати за землю, незаконними.

Статтею 111 ПК України встановлені види відповідальності за вчинення податкових правопорушень, а саме за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Відповідно до п. 111.2 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Зважаючи на приписи ст. 111 ПК України застосування штрафу є видом фінансової відповідальності платників податків, яка може бути накладена за вчинення порушення законів з питань оподаткування.

Визначення податкового правопорушення та загальних умов притягнення до відповідальності за вчинення податкового правопорушення, наведено у ст.109 ПК України.

Відповідно до п. 109.1. ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 Податкового кодексу України).

Таким чином, у відповідності до вимог ст.109, ст.111 ПК України застосування до платника податків фінансової відповідальності у вигляді штрафу можливе за вчинення податкового правопорушення, тобто за вчинення протиправного діяння (дія чи бездіяльність) що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених чинним законодавством України.

Як зазначалось вище, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 р. по справі № 904/11048/15 (набрало законної сили 11.03.2016 р.), стало підставою для перегляду виду податкового платежу (замість орендної плати мав сплачуватись земельний податок), тобто відбулась зміна податкового обовязку позивача.

Таким чином, обставини, які вплинули на характер податкових правовідносини ПАТ «Дніпропетровський стрілочний завод», виникли не внаслідок вчинення протиправних дій позивачем, а внаслідок юридичного факту, яким було рішення суду, а саме рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2016 по справі №904/11048/15, яке набрало законної сили 11.03.2016 року, та яким встановлено факт, що договори оренди земельних ділянок є невчиненими та неукладеними.

Також, слід зазначити, що відбулась зміна податкового зобовязання позивача відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, дії позивача не утворюють складу податкового правопорушення, а тому висновки відповідача про вчинення останнього і застосування відповідачем такого виду фінансової відповідальності, як штраф за несвоєчасну сплату орендної плати за землю, порушують вимоги ст.109, ст. 111 ПК України, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками у трикратному розмірі земельного податку припинився.

Відповідно до п.57.3. ПК України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 57.4. ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що постанова Вищого адміністративного суду України від 08.08.2016 по справі №Н/800/54/16 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 09.12.2015 у справі №К800/113176/14 (№804/12851/13-а), якою скасоване податкове повідомлення-рішення від 20.09.2013 № набула законної сили, то в розумінні п.57.4 ПК України, нараховані відповідачем суми штрафу за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань за податковим повідомленням-рішення від 20.09.2013 № мають бути скасовані.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №, № від 26.06.2017 року прийняті не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Зважаючи на сукупність викладених обставин та висновків, позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.06.2017 року про нарахування публічному акціонерному товариству «Дніпропетровський стрілочний завод» грошового зобов'язання у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за землю з юридичних осіб на суму 8380257,27 гривень та податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.06.2017 року про нарахування публічному акціонерному товариству «Дніпропетровський стрілочний завод» грошового зобов'язання у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за землю з юридичних осіб на суму 163617,56 гривень підлягають визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень за № та за № від 26.06.2017 року задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.06.2017 року про нарахування публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський стрілочний завод" грошового зобов'язання у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за землю з юридичних осіб на суму 8380257,27 гривень.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.06.2017 року про нарахування публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський стрілочний завод" грошового зобов'язання у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за землю з юридичних осіб на суму 163617,56 гривень.

Присудити на користь публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 128158,12 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 липня 2017 року.

Суддя В.В ОСОБА_1