Справа № 823/923/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року справа № 823/923/17 м. Черкаси

12 год. 07 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Потенко А.О.,

представника позивача - Мельника А.Ю. (за довіреністю),

представника відповідача - Теслі В.І.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2017 року Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал" подало позов, в якому просить:

1) визнати дії Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, які виявились в порушенні вимог статей 101, 102 Податкового кодексу України, Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 "Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків" в питанні списання безнадійного податкового боргу за період 3-й квартал 2013 року (за вересень 2013 року) неправомірними;

2) зобов'язати Звенигородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області виконати вимоги статей 101, 102 Податкового кодексу України, Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 шляхом списання з 10.11.2016 безнадійного податкового боргу з ПДВ, за строком давності (1095 днів) боргу за період 3-й квартал 2013 року станом на 10.10.2016 (з урахуванням грошового зобов'язання нарахованого на вересень 2013 року згідно податкової декларації № від 17.10.2013 на суму 93701, 00 грн).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі вимог Податкового кодексу України Ватутінське КВП "Водоканал" звернулось до Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області із заявами про списання за строком давності безнадійного податкового боргу за період 3-й квартал 2013 року. Разом з тим, всупереч вимогам законодавства заяви позивача про списання податкового боргу за строком давності та про внесення відповідних змін в картку особового рахунку платника податку Ватутінського КВП "Водоканал" залишено без задоволення. Позивач з такими діями Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області не погоджується та вважає, що строк давності, встановлений законом для стягнення вказаного податкового боргу минув, а отже є всі підстави для прийняття податковим органом рішення про списання податкового боргу, як безнадійного.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Представник Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області щодо задоволення адміністративного позову заперечував мотивуючи тим, що у відповідності до п. 4.4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 року № 577 структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Отже, зважаючи на те, що граничним терміном подання звітності за 3 квартал 2016 року є 09.11.2016, списання безнадійного податкового боргу у 4 кварталі 2016 року проводиться з 10.11.2016 до 29.11.2016. Відповідач наголошує, що 31.01.2017 ВКВП "Водоканал" сплачено 500 000 грн. та 28.02.2017 року сплачено 117 833,73 грн, що зарахований в погашення податкового боргу у порядку календарної черговості. Таким чином, списання безнадійного податкового боргу проводиться з 10.02.2017 року, а у позивача на дану дату відсутній податковий борг який підлягав би списанню. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал" зареєстроване 12.08.1996 та перебуває на обліку в Звенигородській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області як платник податків з 24.09.1996 року за № 94.

Як свідчать матеріали справи, Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал" до Звенигородській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області подало податкові декларації з ПДВ:

від 18.09.2013 за серпень 2013 року на суму 81787грн з граничним терміном сплати до 30.09.2013;

від 17.10.2013 за вересень 2013 року на суму 93701грн з граничним терміном сплати до 30.10.2013;

30.11.2016 Ватутінське КВП "Водоканал" звернулося до відповідача з заявою №496 про списання податкового боргу з ПДВ за 3-й квартал 2013 року, як такого, що знаходиться за межами строку давності.

Листом від 28.12.2016 №8594/23-12-17-010 відповідач повідомив позивача, що за ним не рахується податковий борг, який перебуває за рамками строку давності, визначених Податковим кодексом України.

У відповідності до облікової картки платника ПДВ - Ватутінського КВП "Водоканал" станом на 31.03.2017, останнім 31.01.2017 сплачено 500 000 грн. та 28.02.2017 сплачено 117 833,73 грн.

Судом з'ясовано, що вищавказані грошові кошти були сплачені до Державного бюджету України та зараховані в рахунок погашення грошових зобов'язань з ПДВ які включають у т.ч. розрахунковий період 3 кварталу 2013 року.

Не погоджуючись з даним зарахуванням позивач звернувся до суду, оскільки вважає податковий борг за 3 квартал 2013 року безнадійним.

Для вирішення спору суд врахував, що спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Пунктом 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Зокрема, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. (п.36.1, 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний", згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

В свою чергу строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України унормовано, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно з п.3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

З аналізу вищевказаних норм, суд погоджується з доводами представника позивача, що податковий борг, який виник з ПДВ підлягав визначенню як "безнадійний", однак безпосередньо вважається безнадійним борг та підлягав списанню в даному випадку тільки після прийняття відповідного рішення керівником органу.

Суд також наголошує на п.4.1 Порядку № 577, яким встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.( п. 4.4 Порядку № 577).

Таким чином, з огляду на те, що граничним терміном подання звітності за 3 квартал 2016 року є 09.11.2016, списання безнадійного податкового боргу у 4 кварталі 2016 року проводиться з 10.11.2016 до 29.11.2016.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 31 січня 2017 року ВКВП «Водоканал» сплачено 500 000 грн та 28 лютого 2017 року ще 117 833,73 грн.

Відповідно до п.87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Суд врахував, що згідно з даними інформаційної системи Звенигородської ОДПІ у позивача відсутній безнадійний податковий борг, вказаний підприємством в позові за період 3-й квартал 2013 року, оскільки він був погашений шляхом зміни призначення платежів, визначених позивачем в платіжних дорученнях у відповідності до наведеної вище норми.

При цьому, дата виникнення податкового боргу не впливає на право податкового органу щодо зміни призначення платежу, оскільки податковий орган після набрання чинності Податковим кодексом повинен керуватися його положеннями, тобто застосовувати статтю 87 Податкового кодексу України щодо всіх платежів, які надійшли на бюджетні рахунки після 01 січня 2011 року.

Також необхідно зазначити, що позивачем не було оскаржено дії відповідача щодо зміни призначення платежу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення про визнання податкового боргу з ПДВ Ватутінського КВП "Водоканал" за 3 квартал 2013 року як "безнадійного" та в свою чергу його списання повинно було прийняте в межах строку, встановленого наведеними нормами. Однак сума боргу була погашена позивачем до закінчення цього строку, а борг який би підлягав списанню відсутній.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, а судовий збір відповідно до вимог ст.94 КАС України не підлягають поверненню.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 28.08.2017