Справа № 803/1036/17
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Справа № 803/1036/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Наглій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернулася в суд з адміністративним позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач, Другий відділ ДВС міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ) про визнання протиправною та скасування постанови від 18.07.2017 року ВП №54316236 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою винесення оскаржуваного рішення стала постанова державного виконавця другого відділу ДВС Луцького МУЮ Сотнік І.А. від 14.03.2012 року у виконавчому провадженні № 31387898, яка набрала законної сили 14.03.2012 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 12. Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки, підставою прийняття оскаржуваного рішення стала постанова державного виконавця від 14.03.2012 року ВП №31387898 про стягнення виконавчого збору, стягувачем за яким є держава, строк пред'явлення такого виконавчого документа до виконання згідно ч. 1,2 ст. 12. Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII становить три місяці з дня набрання ним законної сили. Отже, строк пред'явлення постанови від 14.03.2012 року сплинув 14.06.2012 року.

Таким чином, оскаржуване рішення було винесене державним виконавцем з порушенням вимог ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 18.07.2017 року ВП №54316236 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 14.03.2012 року ВП №31387898 про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22757, 27 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що зважаючи на наявність постанови ВП № 43843285 від 27.04.2017 року згідно якої стягнення з ОСОБА_5 в користь держави 22757, 27 грн. виконавчого збору повернуто стягувачу, вважає, що з позивача двічі може бути стягнуто виконавчий збір, а отже оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача в письмових запереченнях від 23.08.2017 року (а.с.17-18) та в судовому засіданні адміністративний позов не визнала та пояснила, що оскаржувана ОСОБА_3 постанова винесена у повній відповідності до вимог законодавства з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження №31387898 згідно виконавчого документа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 08.12.2011 року №2-3591/11, в частині стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором у розмірі 226614, 63 грн. закінчено 27.06.2014 року. Відповідно до п.6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Куруючись нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV державним виконавцем 01.07.2014 року винесена постанова ВП №43843285 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 14.03.2012 року ВП №31387898 про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн.

27.04.2017 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. У подальшому, 18.07.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №54316236 з примусового виконання постанови від 14.03.2012 року ВП №31387898 про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 12. Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII трьохмісячний строк пред'явлення виконавчого документу, а саме постанови про стягнення виконавчого збору, не пропущено.

Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області був виданий виконавчий лист від 08.12.2011 року №2-3591/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Сведбанк" 226 614,63 грн. боргу, по 850,00 грн. судового збору, по 60,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 48,00 грн. витрат на оплату оголошення у пресі про виклик відповідачів (а.с.19).

В подальшому, постановою державного виконавця другого ВДВС Луцького МУЮ (правонаступником якого є відповідач у справі) від 22 лютого 2012 року ВП №31387898 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Сведбанк" 226 614,63 грн. боргу, по 850,00 грн. судового збору, по 60,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 48,00 грн. витрат на оплату оголошення (а.с.27).

14.03.2012 року у зв'язку з добровільним невиконанням боржником виконавчого листа №2-3591 від 08.12.2012 року виданого Луцьким міськрайонним судом, старшим державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Сотнік І.А. винесена постанова ВП №31387898 про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22757, 27 грн. (а.с. 24).

27 червня 2014 року державним виконавцем другого ВДВС Луцького МУЮ винесено постанову ВП №31387898 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку зі сплатою ОСОБА_5 основного боргу в повному розмірі, а постанову про стягнення виконавчого збору з боржника постановлено виділити в окреме провадження, так як виконавчий збір позивачем сплачено не було (а.с. 20)

01.07.2014 року державним виконавцем другого ВДВС Луцького МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №43843285 на підставі постанови №31387898 від 14.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь держави 22757,27 грн. виконавчого збору (а.с. 21)

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 27 квітня 2017 року ВП №43843285 виконавчий документ (постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 березня 2012 року № ВП31387898) була повернута стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) (а.с.22).

В подальшому, цей виконавчий документ був знову пред'явлений до виконання і постановою від 18 липня 2017 року ВП №54316236 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 14.03.2012 року ВП №31387898 про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн. (а.с.23).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у березні 2012 році та тривали до липня 2017 року, а тому регулюються як Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV так і Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

При винесенні постанови від 18.07.2017 року ВП №54316236 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн. відповідач керувався Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404), чинним на час винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Підставою для відкриття виконавчого провадження від 18.07.2017 року № 54316236 стала постанова про стягнення виконавчого збору від 14.03.2012 року ВП №31387898.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи 27 червня 2014 року державним виконавцем другого ВДВС Луцького МУЮ винесено постанову ВП №31387898 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку зі сплатою солідарно ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведбанк" боргу у повному обсязі, а постанова про стягнення з боржника (ОСОБА_8) виконавчого збору виведена в окреме провадження (а.с.20).

Відповідно до п.6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

На виконання вимог п.6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV постановою від 01 липня 2014 року ВП №43843285 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.03.2012 року ВП № 31387898 (а.с. 21).

Згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 березня 2012 року № ВП31387898 була повернута стягувачу 27.04.2017 року, у зв'язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.22).

Згідно частини 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 12 цього Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Постанова про стягнення з позивача виконавчого збору від 14.03.2012 року ВП №31387898 у межах установленого законом трьохмісячного строку (після повернення без виконання 27 квітня 2017 року) була пред'явлена до примусового виконання, у зв'язку із чим у відповідача були наявні усі законні підстави винести постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54316236 від 18.07.2017 року.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що при винесенні постанови від 18.07.2017 року ВП №54316236 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 22 757,27 грн., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України "Про виконавче провадження", а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2017 року № ВП54316236 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 28 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук