Справа № 264/1712/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Литвиненко Н.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №264/1712/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2017 року у справі № 264/1712/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказала, що будучи зареєстрованою в м. Маріуполі, постійно проживала в АДРЕСА_3 В результаті уникнення негативних наслідків збройного конфлікту була змушена залишити місце свого постійного проживання та переміститися до міста Маріуполя, що посвідчується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 19 жовтня 2016 року №.

10 листопада 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги на 6-місячний строк. Рішенням від 15 листопада 2016 року у призначенні відповідних виплат їй було відмовлено, у зв'язку з наявністю в неї у власності житлового приміщення не на окупованій території та не в зоні АТО, яке розміщене у місті Маріуполі. Посилаючись на Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505), Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», постанову КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова № 509), вважає прийняті відповідачами рішення про відмову у призначенні їй адресної допомоги на наступний 6-місячний термін за поданою нею заявою від 10 листопада 2016 року протиправними та такими, що порушують її законні права як внутрішньо переміщеної особи. Просила скасувати рішення від 15 листопада 2016 року Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради (далі - Управління) щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 10 листопада 2016 року; зобов'язати Управління призначити та виплатити їй щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 10 листопада 2016 року; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору; у відповідності до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язати відповідача надати суду у місячний строк звіт про виконання рішення суду.

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення, відповідно до яких зазначено, що позивач з 19 жовтня 2016 року перебуває на обліку у Управлінні як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку з переміщенням з постійного місця проживання у АДРЕСА_1 до м. Маріуполя.

10 листопада 2016 року від позивачки надійшло звернення з питання призначення виплат щомісячної адресної допомоги. В результаті проведеної головним соціальним інспектором Управління перевірки, з'ясовано, що у володінні ОСОБА_2 є 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Місто Маріуполь згідно розпорядження КМУ від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» зазначено як населений пункт, де здійснювалася антитерористична операція. Проте, розпорядженням КМУ від 05.05.2015 №428-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в яких місто Маріуполь не визначено. Тому наявність у власності житла на території, підконтрольній Українській владі, та в місці, де органи державної влади виконують всі свої зобов'язання в повному обсязі, є причиною відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2017 року у справі № 264/1712/17 позов задоволено повністю.

Скасовано рішення Управління від 15 листопада 2016 року щодо відмови у наданні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН: НОМЕР_1, допомоги переміщеним особам на проживання.

Зобов'язано Управління призначити та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН: НОМЕР_1, щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за її заявою від 10 листопада 2017 року.

Постанова мотивована тим, що на теперішній час м. Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, належне позивачці на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в яких місто Маріуполь Донецької області не визначено.

Тому апелянт зауважує, що на час звернення позивача за призначенням щомісячної адресної допомоги, м. Маріуполь, де розташована квартира позивачки, не входило до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території цього міста органи державної влади здійснювали свої повноваження.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 19 жовтня 2016 року перебуває на обліку у Управлінні як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку з переміщенням з постійного місця проживання у АДРЕСА_1 до м. Маріуполя, що підтверджується довідкою від 19 жовтня 2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7).

10 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В результаті проведеної головним соціальним інспектором Управління перевірки, з'ясовано, що у володінні ОСОБА_2 є 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1, а тому рішенням Управління від 15 листопада 2016 року позивачці було відмовлено у щомісячній адресній допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на її звернення від 10 листопада 2016 року.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Маріупольської міської ради.

Окрім того, відповідно до інформації заступника начальника Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21 грудня 2016 року, територія Донецької області (включаючи місто Маріуполь) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до додатку розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що оскільки на теперішній час м. Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, належне позивачці на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Пунктом 1 зазначеного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1; та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2 Пункт 1 в редакції Розпорядження КМ № 428-р від 05.05.2015.

Однак Порядок № 505 в своєму тексті станом на час виникнення спірних правовідносин не містив посилання на такі території. В ньому було вжито поняття райони проведення антитерористичної операції, визначення яким давалось не розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 року №428-р, а іншими актами вищого органу виконавчої влади, зазначеними вище в цьому судовому рішенні.

Лише постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 р. № 370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» в тексті Порядку № 505 слова "району проведення антитерористичної операції або населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" замінено словами "населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Однак, вказані зміни набули чинності 03.06.2017, тобто, на спірні правовідносини вони не поширюють свою дію.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про правильність скасування місцевим судом рішення Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради від 15 листопада 2016 року в частині відмови у призначенні ОСОБА_2, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зобов'язання призначити їй щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 10 листопада 2016 року.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2017 року у справі № 264/1712/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов