Справа № 242/102/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/102/17
Провадження № 2-а/242/50/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 16.01.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою від 15.09.2016 року № 1983 про призначення пенсії у відповідності з вимогами ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Заява була розглянута відповідачем і було прийнято рішення від 07.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового стажу роботи 25 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового стажу не зараховано період його навчання з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року у професійно-технічному навчальному закладі «ГОРПТУ-107» за спеціальністю підземний електрослюсар; період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року; періоди роботи з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька»; періоди роботи з 10.01.2011 року по 16.01.2011 року та з 17.01.2011 року по 29.04.2011 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго», крім того до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; до страхового стажу роботи не зараховано періоди з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». Вважає дії відповідача неправомірними, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 1363 від 07.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати Селидівське обєднане УПФУ Донецької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням вищевказаних періодів його роботи до пільгового та страхового стажу починаючи з 04.08.2016 року, стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрат.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнала та надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що 15.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в м. Селидове Донецької області із заявою № 201 про призначення пенсії у відповідності з вимогами ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_3 на момент звернення склав 28 років 01 місяць 21 день, стаж пільгової роботи за Списком № 1 складає за ст. ст. 14-25 шахтарі 02 роки 09 місяців 18 днів, за Списком № 1 02 роки 06 місяців 22 дні. До пільгового стажу не було зараховано період навчання позивача з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року у професійно-технічному навчальному закладі ГОРПТУ-107 за спеціальністю підземний електрослюсар, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією перевищує три місяці; період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року, оскільки на час призову на строкову військову службу, позивач не працював за професією та не займав посаду, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах; періоди роботи з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» оскільки підприємство змінивши свою юридичну адресу, фактично перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі, а саме у Київському районі м. Донецьк, тому перевірити достовірність наданої пільгової довідки та довідки про фактичні спуски і підйоми у шахту не має можливості; періоди роботи з 10.01.2011 року по 16.01.2011 року та з 17.01.2011 року по 29.04.2011 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго», оскільки не надано довідки про фактичні спуски та підйоми у шахту. Крім того, до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_3 з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» оскільки підприємства не перереєстровані на підконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність наданих довідок не має можливості. Також зазначила, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату щомісячних внесків до ПФУ (форма ОК-5 від 16.09.2016 року). Просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_5 України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

15.09.2016 року ОСОБА_3 надав до Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області документи для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області № 1363 від 07.10.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії, у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи в підземних умовах менше 25 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового стажу не було зараховано період навчання позивача з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року у професійно-технічному навчальному закладі ГОРПТУ-107 за спеціальністю підземний електрослюсар, оскільки перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією перевищує три місяці; період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року, оскільки на час призову на строкову військову службу, позивач не працював за професією та не займав посаду, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах; періоди роботи з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» оскільки підприємство змінивши свою юридичну адресу, фактично перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі, а саме у Київському районі м. Донецьк, тому перевірити достовірність наданої пільгової довідки та довідки про фактичні спуски і підйоми у шахту не має можливості; періоди роботи з 10.01.2011 року по 16.01.2011 року та з 17.01.2011 року по 29.04.2011 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго», оскільки не надано довідки про фактичні спуски та підйоми у шахту. До пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_3 з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» оскільки підприємства не перереєстровані на підконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність наданих довідок не має можливості. До страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату щомісячних внесків до ПФУ (форма ОК-5 від 16.09.2016 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», робітники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних та відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт, професій, затвердженому Кабінетом ОСОБА_5 України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до трудової книжки серія БТ-ІІ № 3867867 (а.с. 18-35) ОСОБА_3 з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року навчався у професійно-технічному навчальному закладі ГОРПТУ-107 за спеціальністю підземний електрослюсар; з 04.08.1987 року прийнятий на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю РЗО та 30.10.1987 року звільнений у звязку із призовом до лав ОСОБА_4 армії; з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4; 16.01.1990 року по 13.02.2006 року працював на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» та обіймав посади електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю РЗО, гірника очисного вибою 4 та 5 розрядів з повним робочим днем в шахті, заступника начальника дільниці з повним робочим днем у шахті; з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року працював на ТОВ «Надра Донбасу» заступником директора з виробництва підземним; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник» ДП «ДВЕК» підземним начальником дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем на підземних гірничих роботах; з 02.01.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» на посадах гірничого диспетчер, зайнятого на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу та підземним начальником дільниці з повним робочим днем в шахті на дільниці з монтажу та демонтажу шахтного обладнання; 10.01.2011 року по 29.04.2011 року працював на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» та обіймав посади помічника начальника дільниці підземного з повним робочим днем на підземних роботах в шахті, заступника директора по виробництву, зайнятого на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу; з 05.12.2011 року по 17.09.2014 року працював на ВП «шахта «Жовтневий рудник» ДП «ДВЕК» та обіймав посади начальника дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем на підземних гірничих роботах, виконуючим обвязки заступника головного інженера по виробництву в технічну службу, зайнятого на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу, заступником головного інженера по виробництву, зайнятого на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу; », з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаді заступника начальника дільниці з повним робочим днем у шахті, начальником дільниці по видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно із підпунктом «з» пункту 109 «Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_5 ОСОБА_5 СРСР від 03.08.1972 року № 590 (чина на момент навчання позивача), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також, зокрема, навчання в системі професійно-технічної освіти. При цьому таке навчання прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

На підставі вищезазначеної норми та оскільки як зазначено в трудовій книжці позивача, він працював за професією електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею одразу після закінчення відповідного навчання за даною професією з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року (диплом А № 308934 від 26.07.1987 року), суд вважає неправомірним не включення вищезазначеного періоду навчання позивача до пільгового стажу, як до стажу роботи за основною професією електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею.

Як вбачається з п.п. «к» п. 109 розділу VIII постанови ОСОБА_5 міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при ОСОБА_5 СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку;

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови ОСОБА_5 міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «д» і «л», прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, суд критично відноситься до доводів представника відповідача з приводу того, що позивачем не надано довідок про підтвердження пільгового стажу роботи до призову до лав ОСОБА_4 армії, оскільки як вже встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 до призову і після проходження служби працював на посаді електрослюсаря підземного на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька».

В звязку з чим, суд приходить до висновку, що період служби позивача в лавах збройних сил СРСР з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача у повному обсязі.

Суд також вважає необґрунтованою відмову Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_3 з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» до пільгового стажу, оскільки дані періоди підтверджуються належними записами в трудовій книжці позивача.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо фактичного знаходження ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька» на непідконтрольній території, оскільки як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство перереєстроване за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1.

Довідками № 598 від 30.11.2015 року та довідкою про спуски в шахту , наданих ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька», підтверджено пільговий стаж роботи ОСОБА_3 за вищевказаний період з вказівкою виходів та спусків у шахту та у суду немає жодного сумніву щодо достовірності даних довідок.

Як вбачається з довідки № 05/11-1 від 05.11.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ТОВ «Ексіменерго», ОСОБА_3 з 10.01.2011 року по 29.04.2011 року працював на даному підприємстві та обіймав посади помічника начальника дільниці підземного з повним робочим днем на підземних роботах в шахті, заступника директора по виробництву, зайнятого на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу.

В звязку з чим, суд вважає, що вищевказаний період також необґрунтовано не зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача, оскільки підтверджується як належними записами в трудовій книжці так і уточнюючою довідкою про характер та умови праці.

Вирішуючи питання, щодо не зарахування відповідачем до пільгового та страхового стажу періодів роботи ОСОБА_3 з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова», через не перереєстрацію підприємств на підконтрольну українській владі територію та відсутності у відповідача відомостей про достовірність наданих довідок та не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», судом встановлено.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Довідки, що видані позивачеві на підтвердження пільгового та страхового стажу роботи з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року, з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» у відповідності до Порядку № 637, який є спірним, датовані 30.09.2015 роком 12.10.2015 роком та 03.12.2015 роком, мають необхідні реквізити.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як зазначалося вище, пенсійний орган своїм рішенням відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоди його роботи з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» та до страхового стажу періоди його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник»

Трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах.

Суд зазначає, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку суд зазначає, що факт роботи позивача у періоди з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» та до страхового стажу періоди його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства та в період, коли на території їх розміщення діяли органи державної влади, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

Стосовно твердження представника відповідача, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки підприємствами, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд зазначає наступне.

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Слід зауважити, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

В звязку з чим, суд вважає рішення пенсійного фонду в цій частині таким, що не відповідає діючому законодавству України, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» слід також зазначити, що абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обовязкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обовязок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Суд також наголошує, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків підприємством, на якому він працював, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року, тому позовні вимоги в частині зарахування періодів роботи позивача з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» до страхового стажу, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески, є безпідставними, оскільки згідно довідки від 21.11.2016 року із заробітної плати ОСОБА_3 щомісячно утримуються суми страхових внесків зокрема і за період його роботи на вищевказаному підприємстві з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року, які перераховані до Пенсійного фонду України.

Слід зауважити, що при врахуванні вищевказаних періодів роботи позивача в нього достатньо пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд з метою повного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Виходячи з дискреційних повноважень Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, суд вважає необхідним зобовязати відповідача призначити пенсію позивачу із зарахуванням до пільгового стажу періодів його навчання з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року у професійно-технічному навчальному закладі ГОРПТУ-107 за спеціальністю підземний електрослюсар; період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року; періоди роботи з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька»; періоди роботи з 10.01.2011 року по 16.01.2011 року та з 17.01.2011 року по 29.04.2011 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго»; зарахуванням до пільгового та страхового стажу позивача періодів його роботи з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова» та зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2статті 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

Визначаючи період, з якого позивач ОСОБА_3 має право на призначення пенсії, суд приймає до уваги положення ч п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до якого, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. В звязку з чим суд вважає, що призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу необхідно з 15.09.2016 року, а саме з дати звернення до Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області з відповідною заявою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1363 від 07.10.2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_3 період навчання з 01.09.1986 року по 18.07.1987 року у професійно-технічному навчальному закладі ГОРПТУ-107 за спеціальністю підземний електрослюсар; період проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 11.11.1987 року по 10.11.1989 року; періоди роботи з 04.08.1987 року по 30.10.1987 року та з 16.01.1990 року по 13.02.2006 року на ПАТ «шахта ім. О.Ф. Засядька»; періоди роботи з 10.01.2011 року по 16.01.2011 року та з 17.01.2011 року по 29.04.2011 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго».

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 02.07.2008 року по 30.11.2008 року на ТОВ «Надра Донбасу»; з 10.09.2009 року по 31.12.2009 року та з 05.12.2011 року по 31.07.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 02.01.2010 року по 30.09.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова».

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 01.10.2010 року по 18.12.2010 року на підприємстві «Шахта ім. Є.Т. Абакумова»; з 01.09.2014 року по 17.09.2014 року на підприємстві ВП «шахта «Жовтневий рудник», з 01.11.2015 року по 22.08.2016 року на підприємстві ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.09.2016 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Владимирська