Справа № 822/2005/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2005/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПетричковича А.І.
при секретаріЯворській І.Ю.
за участі:представника позивача ОСОБА_3 та представника відповідача Джубаби Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Суд ухвалою від 31.07.2017 року відкрив провадження у справі за позовом від 13.07.2017 року, в якому позивач вказує на порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" та його прав і просить скасувати постанови Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області від 24.05.2017 року про стягнення виконавчого збору та від 25.05.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому проваджені № 49409458.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав, що вказані у позовній заяві.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення №28859/14.20-32 від 04.08.2017 і в задоволенні позову просив відмовити (стор. 33-34 справи).

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази по справі, суд приходить до таких висновків, враховуючи наступне.

24.11.2015 року державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 49409458 з примусового виконання виконавчого листа № 686/17583/14, виданого 12.10.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ "УкрСиббанк" боргу в сумі 1207860,77 гривень. Пунктом 2 цієї постанови боржнику запропоновано добровільно її виконати у семиденний термін (стор. 36 справи).

28.02.2017 року представник ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області із заявою №504/17 від 23.02.2017, в якій повідомив, що заборгованість за кредитним договором погашено в повному обсязі 20.02.2017 року, та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження та скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення (стор.69 справи).

24.05.2017 року старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, керуючись ст.ст.3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49409458, якою постановив стягнути з боржника ОСОБА_5 виконавчий збір у розмірі 120786,10 грн. (стор.81 справи).

Також, 25.05.2017 року старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, керуючись ст.42 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про стягнення з боржника ОСОБА_5 витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 49409458 у сумі 200 гривень (стор. 120 справи).

20.06.2017 року старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 49409458 з примусового виконання виконавчого листа № 686/17583/14, виданого 12.10.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом ( стор. 66 справи, зворотній бік).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження № 49409458, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1-2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору (далі - Закон №1404-VIII), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Також, п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1404-VIII визначено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у черговості та, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Таким чином, умовою стягнення органами державної виконавчої служби виконавчого збору є фактично стягнуті в примусовому порядку з боржника суми, а у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження іншим способом, ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватися.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 15 листопада 2016 року по справі №2а-2171/11/1370, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Однак, відповідачем не надано доказів стягнення коштів на виконання виконавчого листа. Факт відсутності стягнення коштів визнано і представником відповідача в судовому засіданні. Фактично рішення суду було виконано шляхом самостійного переказу позивачем частини коштів згідно квитанції №76 від 20.02.2017 (стор.12 справи), та прощення боргу згідно повідомлення ПАТ "УкрСиббанк" про анулювання боргу від 20.02.2017 за №1341/1 (стор.114 справи).

Отже, у державного виконавця не було підстав для прийняття постанови від 24.05.2017 року про стягнення виконавчого збору, так як фактично він не стягнув примусово будь-якої суми коштів, а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно постанови від 25.05.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частина 3 ст. 42 Закону №1404-VIII передбачає, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Отже, згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2017, виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 200 гривень, які належним чином підтверджені Актом державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій до виконавчого провадження від 25.05.2017 (стор.121 справи). Часткове виконання боржником судового рішення у добровільному порядку та анулювання іншої частини заборгованості стягувачем, не звільняє позивача від обов'язку відшкодовувати витрати, що були понесені під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документу.

Частиною 1 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 24.05.2017 у виконавчому провадженні №49409458 і правомірно виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 25.05.2017 у виконавчому провадженні №49409458, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов частково задовольняється.

Відповідно до ч.1,3 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Згідно квитанції від 27.07.2017 №49 позивачем сплачено 1209,86 грн. судового збору.

Отже, на користь позивача слід присудити суму судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме - 1207,86 гривень.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження" і ст.ст. 4-15, 41, 70-71, 86, 94, 158-163, 167, 244-2, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 24.05.2017 по виконавчому провадженню №49409458.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 1207,86 (одна тисяча двісті сім гривень вісімдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлений 23.08.2017.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович