Справа № 823/600/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року справа № 823/600/16

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача - Павленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав позов, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2016 року № /23-16-17- про сплату податку на доходи фізичних осіб в сумі 435670,22 грн, винесене Кам'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

- податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2016 року № /23-16-17- про сплату військового збору в сумі 24974,76 грн, винесене Кам'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

- рішення № 000028601 від 18 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, винесене Кам'янським відділення Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Усною ухвалою суду від 21.08.2016, яка занесена до журналу судового засідання, здійснено заміну первинного відповідача - Кам'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області на її правонаступника - Смілянську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що спірні рішення прийняті на підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 21.04.2016 № 209/23-16-17- (в редакції висновку від 11.05.2016 про розгляд заперечення на акт перевірки), в якому встановлено завищення суми відображених платником витрат за 2014-2015 р.р. внаслідок включення до складу витрат вартості нереалізованих залишків готової продукції переробки (висівок, січки).

Позивач вважає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами та даними господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, з огляду на те, що в процесі переробки зерна гороху сирця на крупу горох шліфований колотий виробник отримує власне готову продукцію - вказану крупу та побічну продукцію (відходи) - висівки, січку.

Всі витрати, які виникають в процесі виробництва відносяться лише до крупи горох шліфований колотий, побічна продукція, яка виникає при виробництві - це відходи, без яких процес виготовлення крупи є неможливим, і виробник не несе жодних матеріальних затрат при їх виготовленні. Вартість зерна гороху, яка використовується для виробництва крупи гороху шліфованого, відноситься до витрат в момент відвантаження крупи покупцям.

Таким чином, відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, позивач включив у 2014-2015 р.р. до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, повну вартість сировини (зерна гороху), що утворюють основу для виготовлення продукції (крупи гороху шліфованого).

Позивач також зазначає, що в акті перевірки та додатках до нього відображена інформація, яка не відповідає дійсності, допущено арифметичні помилки у зазначенні кількості реалізованої продукції (крупи гороху) за 2014-2015 р.р., що впливає на визначення залишків станом на 01.01.2015, 01.01.2016.

В судовому засіданні позивач та його представники адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що порушуючи положення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 включив вартість нереалізованих залишків готової продукції переробки (висівок, січки) до складу витрат, задекларував їх у показнику витрат за 2014 рік та 2015 рік.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Відповідач вважає, що у зв'язку з тим, що вихід готової продукції (крупи гороху шліфованого) здійснюється у відповідному відсотковому відношенні (згідно актів переробки) до вхідної переробленої сировини, то і собівартість отриманої готової продукції по видах теж повинна визначатись з урахуванням даного відсоткового еквівалента.

Встановлення завищення суми витрат, безпосередньо пов'язаних з діяльністю, впливає на визначення суми чистого оподатковуваного доходу і тягне за собою донарахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору і єдиного соціального внеску.

Арифметична помилка, допущена в акті перевірки при визначенні обсягу реалізації та залишків готової продукції врахована при розгляді заперечень платника податків до акту перевірки, висновки акту перевірки викладені в новій редакції у висновку № 1/23-16-17/30003156 від 11.05.2016.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що з 25.03.2016 по 14.04.2016 посадовими особами Кам'янської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області та ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску), валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік (№ від 21.07.2015 (уточнююча)) та додатку Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік (№ від 09.02.2016 (звітна)), встановлено завищення суми відображених платником витрат за 2014-2015 р.р. на загальну суму 1809550,50 грн (в т.ч. за 2014 рік на суму 150298,7 грн, за 2015 рік на суму 1659251,8 грн) внаслідок включення до їх загальної вартості вироблених, але не реалізованих товарно-матеріальних цінностей (нереалізованих залишків готової продукції переробки - висівок, січки).

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 21.04.2016 № 209/23-16-17- (далі - акт перевірки). В акті перевірки (в редакції висновку № 1/23-16-17/30003156 від 11.05.2016 про розгляд заперечення на акт перевірки) встановлено порушення:

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 290446,81 грн;

- пп.1.2 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску а загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у результаті чого донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 13311,2 грн;

- ст. 168, ст. 163, п. 16-1 підрозділу 10 Інших перехідних положень Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано військовий збір на загальну суму 19979,83 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Кам'янською ОДПІ винесені:

- податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 № /23-16-17- про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 435670,22 грн, в тому числі за основним платежем 290446,81 грн, за штрафними санкціями 145223,41 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 № /23-16-17- про збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати військового збору на загальну суму 24974,76 грн, в тому числі за основним платежем 19979,83 грн, за штрафними санкціями 4994,93 грн;

- рішення № /23-16-17- від 16.05.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно з яким нараховано штрафні санкції у розмірі 1331,12 грн зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За наслідками адміністративного оскарження, ДФС України прийнято рішення від 03.08.2016, яким рішення Кам'янської ОДПІ № /23-16-17- від 16.05.2016 скасовано і зобов'язано Кам'янську ОДПІ винести нове рішення з урахуванням викладеного в рішенні ДФС України.

18 серпня 2016 року Кам'янським відділенням Смілянської ОДПІ прийнято рішення № 000028601 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, за яким нараховано штрафні санкції у розмірі 1331,12 грн зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюються статтею 177 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно з п.п.14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 07.07.2011 № 3609-VI, що діяла до 01.01.2015) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, обов'язковими умовами врахування витрат на придбання товарів при визначенні оподатковуваного доходу платника є документальна підтвердженість витрат та спрямованість таких операцій на одержання доходу (економічної вигоди).

Згідно висновків акту перевірки, позивачем завищено витрати, пов'язані із здійсненням господарської діяльності, у 2014 році на 150298,70 грн, у 2015 році на 1659251,80 грн.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 займається діяльністю у сфері оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21), виробництвом продуктів борошномельно-круп'яної промисловості (КВЕД 10.61), ін.

Відповідно до Класифікатору видів економічної діяльності ДК 009:2010, прийнятому наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 № 457, виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості (КВЕД 10.61) передбачає, зокрема: помел зерна: виробництво борошна, круп, висівок або гранул із пшениці, жита, вівса, кукурудзи та інших зернових; одержання висівок та інших залишків перероблення зернових культур.

У 2014 - 2015р.р. позивач здійснював переробку зерна гороху сирця на крупу горох шліфований колотий за допомогою комплекту обладнання для виробництва круп із зернових культур КОПКЗК-2ДЛ, за наступною технологію:

лущення зерна - технологічний процес, при якому знімається верхня оболонка зерна гороху;

після лущення зерна - шліфування цілого та колотого гороху, в залежності від потреби;

сортування та контроль продукції - завершальний етап переробки зерна в крупу.

Відповідно до актів переробки зерна ФОП ОСОБА_1, при переробці гороху виходили наступні продукти переробки: крупа горохова; січка; висівки; сміттєва домішка, усушка.

Виходячи з технічних характеристик, при переробці гороху вихід гороху лущеного цілого і колотого становить 73-77 %.

Позивач здійснював реалізацію готової продукції - гороху шліфованого цілого та гороху шліфованого колотого, що підтверджується податковими та видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах адміністративної справи.

Погоджуючись з доводами позивача, суд вважає, що всі витрати, які виникають в процесі виробництва відносяться лише до крупи горох шліфований колотий, побічна продукція, яка виникає при виробництві - це відходи, без яких процес виготовлення крупи є неможливим, і виробник не несе жодних матеріальних затрат при їх виготовленні.

Висновки відповідача про завищення позивачем витрат за рахунок включення до їх складу вартості нереалізованих залишків готової продукції переробки ґрунтуються на положеннях п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015), який передбачав, що витрати, які формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідач, посилаючись, на п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України вважає, що у зв'язку з тим, що вихід готової продукції (крупи горох шліфований) здійснюється у відповідному відсотковому відношенні (згідно актів переробки) до вхідної переробленої сировини, то і собівартість отриманої готової продукції по видах теж повинна визначатись з урахуванням даного відсоткового еквівалента

На думку суду, дії позивача щодо включення до витрат, безпосередньо пов'язаних з діяльністю, у 2014-2015р.р. повної вартості зерна гороху узгоджуються з положеннями п. 138.4 ст. 138 ПК України.

Суд вважає, що положення Розділу ІІІ "Податок на прибуток підприємств" Податкового кодексу України (в редакції станом на 2014 рік) в частині порядку визнання витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування (в т.ч. п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу України ) не поширюються на фізичних осіб - підприємців.

Щодо формування позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з діяльністю, у 2015 року, суд зазначає таке.

За приписами пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII, що діє з 01.01.2015) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Тобто, з 01.01.2015 пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України вже містить перелік витрат фізичної особи - підприємця, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, і з указаної дати у Податковому кодексі України відсутній п. 138.4 ст. 138 Кодексу, на який посилається відповідач в письмових запереченнях.

Отже, оскільки висівки є залишками (побічним продуктом) при переробці зерна гороху, то у 2015 році виходячи з норм пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, до складу витрат відносять всю суму витрат, пов'язаних з придбанням гороху, який був перероблений в горохову крупу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у 2014-2015р.р. позивачем правомірно включено до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з діяльністю, повну вартість зерна гороху, в процесі переробки якого вироблено крупу гороху шліфованого та відходи висівки і січку.

Вищевикладене також підтверджуються висновком експерта № 1-31/03 від 31.03.2017 за результатами проведення судово-економічної експертизи, наданим до суду ТОВ "Український центр судових експертиз", згідно з яким висновки акту перевірки Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції від 21.04.2016 № 209/23-16-17- (в редакції висновку від 11.05.2016 про розгляд заперечення на акт перевірки) щодо заниження суми податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 290446,81 грн, у зв'язку з віднесенням до складу витрат вартості нереалізованих залишків висівок, нормативно та документально не підтверджується.

Враховуючи те, що позивачем правильно визначено витрати, пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця, як наслідок вірно обчислено суму чистого оподатковуваного доходу у звітному періоді, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Кам'янської ОДПІ від 16.05.2016 № /23-16-17- про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб є протиправним.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Кам'янської ОДПІ від 16.05.2016 № /23-16-17- про нарахування військового збору, суд зазначає.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" до Податкового кодексу України, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб - підприємців.

Так, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Таким чином, оскільки судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушень позивача щодо правильності визначення суми оподатковуваного чистого доходу, суд дійшов висновку щодо протиправності винесення податкового повідомлення-рішення Кам'янської ОДПІ від 16.05.2016 № /23-16-17-.

Щодо рішення № 000028601 від 18.08.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд встановив.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 (в редакції, що була чинна у 2014 році) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464 (в редакції, що діє з 01.01.2015) визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, єдиний внесок нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Абзац 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464 визначає строки сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями.

Згідно акту перевірки, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %, встановлено заниження суми єдиного внеску за 2014-2015р.р. на суму 13311,20 грн.

З огляду на те, що відповідачем під час судового розгляду справи не доведено порушення щодо заниження позивачем чистого доходу у 2014-2015р.р., нарахування єдиного внеску згідно рішення № 000028601 від 18.08.2016 здійснено не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 16 травня 2016 року № /23-16-17- про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 435670 грн 22 коп., в тому числі за податковими зобов'язаннями 290446 грн 81 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 145223 грн 41 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 16 травня 2016 року № /23-16-17- про збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати військового збору в розмірі 24974 грн 76 коп., в тому числі за податковими зобов'язаннями 19979 грн 83 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 4994 грн 93 коп.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області № 000028601 від 18 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (20702, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 76, ідентифікаційний код 39620821) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) судові витрати в розмірі 29555 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 16 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 01.09.2017.