Справа № 2-а-629/10
Суддя: Погасій О. Ф.
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Московський районний суд м.Харкова
Справа №2-а-629/10
№2-а-5960/09
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Н Ї Н И

26 квітня 2010 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

при секретарі Щегульній Г.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення та праці Московської районної в місті Харкові ради, ОСОБА_3 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 соціального захисту населення та праці Московської районної в місті Харкові ради, ОСОБА_3 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є інвалідом ІІ групи, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок а Чорнобильській катастрофи , а також має статус інваліда війни, оскільки інвалідність повязана з перебуванням на військовій службі. В 2008 та 2009 роках мав право відповідно встановленої групи інвалідності на отримання різних пільг і компенсацій, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи» і про «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема: право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону у країни «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при чому розмір мінімальної заробітної плати згідно ч.7 ст.48 вказаного закону визначається в момент виплати; право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У 2008 та 2009 роках разова допомога виплачувалася в розмірі, який не відповідав чинному законодавству, що в свою чергу порушує Конституційні права позивача щодо нарахування йому допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 соціального захисту населення та праці Московської районної в місті Харкові ради проти позову заперечував. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що 2008 та 2009 роках щорічна допомога на оздоровлення та щорічна допомога до 5 травня була призначена та виплачена Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Розмір допомоги встановлює КМУ, кошти виплачуються з Державного бюджету, у звязку з чим управління праці та соціального захисту населення Московської районної в місті Харкові ради не може здійснювати перерахунок та виплату зазначених в заяві допомоги.

Відповідач ОСОБА_4 управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації надав письмові заперечення в яких зазначив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та згідно з довідки МСЕК є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, отриманого внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС. Відповідно встановленої групи інвалідності на отримання різних пільг і компенсацій, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи» і про «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема: право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону у країни «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при чому розмір мінімальної заробітної плати згідно ч.7 ст.48 вказаного закону визначається в момент виплати; право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Механізм та порядок виплати щорічної допомоги у звязку з рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 у 2008 році не визначено.

Відповідач ОСОБА_3 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, надав письмові заперечення, просив розглядати справу без участі представника, оскільки Центр не має права вносити зміни до будь-яких нормативно-правових актів або самостійно визначати розміри соціальних виплат.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок а Чорнобильській катастрофи , а також має статус інваліда війни, оскільки інвалідність повязана з перебуванням на військовій службі, що підтверджується посвідченням.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи» і про «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема: право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону у країни «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при чому розмір мінімальної заробітної плати згідно ч.7 ст.48 вказаного закону визначається в момент виплати; право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в ст..59 був встановлений розмір мінімальної заробітної плати: з 1 січня 2008 року 515 гривень на місяць, з 1 квітня 2008 року-525 гривень на місяць, з жовтня 2008 року 545 гривень на місяць та з 1 грудня 2008 року 605 гривень на місяць, а в ст..58 був встановлений розмір мінімальної пенсії за віком: з 1 січня 2008 року 470 гривень на місяць, з 2 квітня 2008 року -481 гривень на місяць, з 1 липня 2008 року -482 гривень на місяць та з 1 жовтня 2008 року 498 гривень на місць.

У 2008 року щорічна допомога на оздоровлення була виплачена позивачу у розмірі 120 гривень, чим було порушено його право на отримання передбаченої законом соціальної виплати в належному обємі : (525Х5)=2625 грн.(по квітню 2008 року).

У 2008 році до 5 травня разова грошова допомога була виплачена позивачу у розмірі 360 гривень, чим було порушено його право на отримання передбаченої соціальної виплати в належному обємі : (481Х8) = 3848 грн.(по квітню 2008 року).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» в ст..55 був встановлений розмір мінімальної заробітної плати: з 1 січня 2009 року 605 гривень на місяць, з 1 квітня 2009 року 625 гривень на місяць, з 1 липня 2009 року 630 гривень на місяць, з 1 жовтня 2009 року 650 гривень на місяць та з 1 грудня 2009 року 669 гривень на місяць, а в ст..54 був встановлений розмір мінімальної пенсії за віком : з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року 498 гривень на місяць.

У 2009 році щорічна допомога на оздоровлення була призначена позивачу також у розмірі 120 гривень, чим було порушено його право на отримання передбаченої законом соціальної виплати в належному обємі : (605Х5)=3025 грн. (по лютому 2009 року).

У 2009 році до 5 травня разова грошова допомога була призначена позивачу у розмірі 430 гривень, чим було порушено його право на отримання передбаченої соціальної виплати в належному обємі: (498Х8)=3984 грн. (по квітню 2009 року).

Право позивача на отримання у встановленому законом розмірі щорічної до 5 травня грошової допомоги було змінено на 2008 рік Верховною Радою України (п.20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року положення ст.. 67 розділу І пунктів 2-4, 6-8, 10-18 підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

У 2009 році в правовідносинах між позивачем і відповідачами по справі при здійсненні призначення нарахування та виплати позивачу вказаних соціальних допомог відповідачі по справі, як субєкти владних повноважень, повинні були керуватись чисельними діючими нормами міжнародного права, ст..1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», Конституцією України, принципами верховенства права та законності адміністративного судочинства, закладених у ст..8,9 Кодексу адміністративного судочинства України, рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп від 22.05.2008 року, обовязковість виконання котрих в них же і прописана, ч.4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не підзаконними постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завдання адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства,в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 71, 94, 99, 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення та праці Московської районної в місті Харкові ради, ОСОБА_3 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації незаконною та такою, що порушує права та свободи позивача.

Зобов'язати ОСОБА_2 соціального захисту населення та праці Московської районної в місті Харкові ради, ОСОБА_3 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, призначення, фінансування, нарахування до виплати ОСОБА_1, виходячи з встановлених законами розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, відповідно встановленої йому групи інвалідності, недоотримані суми щорічної допомоги на оздоровлення згідно ч.4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 та 2009 роки.

Стягнути з на користь ОСОБА_1 недоотриманні їм суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 -2009 роки.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Погасій О.Ф.