Справа № 817/2377/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" серпня 2017 р. Справа № 817/2377/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №2396-13.На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що легковий автомобіль, який належить йому на праві власності, не може вважатися об'єктом оподаткування транспортним податком за 2016 рік, так як його середньоринкова вартість становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01.01.2016 року, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, а також звітом про оцінку автомобіля від 05.06.2017 року. Крім того, представник позивача наголошує, що рішення Рівненської міської ради №109 від 28.01.2016, яким визначено об'єкти оподаткування транспортним податком і ставки податку на 2016 рік, не було прийняте та опубліковане у строки і в порядку встановленими законодавством, а тому, таке рішення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. З огляду на це, позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року ОСОБА_3 в позові до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2396-13 від 30.06.2016 відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступого.

Судом встановлено, що за позивачем - ОСОБА_3, 02.04.2013 зареєстроване право власності на транспортний засіб - легковий автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4661 л., 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САО 820832 (а.с.11).

30.06.2016 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №2396-13, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік на рівні 25000,00 грн. (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податком на території м.Рівне були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн..

З інформації з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, наданої представником позивача, слідує, що середньоринкова вартість легкового автомобіля TOYOTA, LAND CRUISER 200, 2013 року випуску, пробіг якого складає 1471477 км (як самостійно зазначено позивачем) становить 941850,00 грн., що є меншим від 1033500,00 грн. (а.с.12).

Разом з тим, в силу вимог пп. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку здійсненого контролюючим органом, зокрема, щодо показників, які впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля, і відповідно, правомірності віднесення транспортного засобу, зареєстрованого за позивачем, до об'єкту оподаткування транспортним податком, не звертався, а тому посилання представника позивача на те, що середньоринкова вартість автомобіля, який належить позивачу не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016, суд вважав безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, суд вважав інформацію з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, такою що не відповідає дійсності, оскільки зазначений у ній пробіг легкового автомобіля спростовується звітом про оцінку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_2, наданий суду безпосередньо представником позивача, де вказано, що станом на 25.05.2017 пробіг легкового автомобіля (пробіг КТЗ згідно показів лічильника одоментра та виходячи з середньорічного пробігу для даного класу КТЗ) становить 165365 км. (а.с.60).

При цьому, посилання представника позивача на звіт про оцінку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 05.06.2017 року, як на підтвердження, що зазначений легковий автомобіль не може вважатися об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, суд не взяв до уваги, позаяк складення такого звіту на підтвердження певного рівня середньо ринкової вартості легкового автомобіля суперечить нормам абз.2 п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, якими встановлено виключний порядок її визначення саме центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та її розміщення на його офіційному веб-сайті.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Законом України №909-VIII, змінено лише визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, а не запроваджено новий транспортний податок в цілому.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування відповідачем податкового зобов'язання з транспортного податку - є правомірним.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів дійшла протилежного висновку та вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, а оскаржена постанова підлягає скасуванню, виходячи з такого.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон України №71-VIII), відповідно до якого, об'єктом оподаткування транспортним податком були транспортні засоби, які використовувалися до 5 років і мали об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

У свою чергу, 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 №909-VІІІ (далі - Закон України №909-VІІІ), відповідно до якого, об'єктом оподаткування транспортним податком стали транспортні засоби, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до наявних матеріалів справи, Рівненською міською радою прийнято рішення №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", яким скасовано рішення Рівненської міської ради №4831 від 22.01.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" та затверджено нове Положення про порядок справляння податку на майно в частині транспортного податку (а.с.31-34, 43-44).

В силу приписів пункту 3.1 даного рішення, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см..

Рішенням Рівненської міської ради №109 від 28.01.2016 "Про внесення змін до рішення Рівненської міської ради від 18.06.2015 №5253 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" внесені зміни до рішення Рівненської міської ради №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" (а.с.35-37).

Отже Рівненська міська рада на 2016 рік фактично запровадила механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м.Рівне, встановленого Податковим кодексом України.

В силу приписів п.3.1 даного рішення, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Перевіряючи доводи представника позивача, що належний позивачу автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, суд виходив з того, що згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VIII, станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн.. Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податком на території м.Рівне були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн..

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика) та внесено зміни у додатки 1 і 2 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Порядок).

Згідно з п.2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п.3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 4 Методики передбачено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики).

Пунктом 14 даної Методики визначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

З інформації з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, наданої представником позивача, слідує, що середньоринкова вартість легкового автомобіля TOYOTA, LAND CRUISER 200, 2013 року випуску, пробіг якого складає 1471477 км (як самостійно зазначено позивачем) становить 941850,00 грн., що є меншим від 1033500,00 грн. (а.с.12).

Разом з тим, в силу вимог пп. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо:

а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку;

б) розміру ставки податку;

в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Натомість, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку здійсненого контролюючим органом, зокрема, щодо показників, які впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля, і відповідно, правомірності віднесення транспортного засобу, зареєстрованого за позивачем, до об'єкту оподаткування транспортним податком, не звертався, а тому посилання представника позивача на те, що середньоринкова вартість автомобіля, який належить позивачу не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016, суд вважав безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки те, що позивач заперечуючи дані розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу до контролюючого органу в порядку пп.276.6.10 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України не звертався, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року, яку, ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, залишено в силі - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення по визначенню суми податкового зобов"язання за платежем "Транспортний податок з фізичних осіб" за 2016 рік у розмірі 25000 грн.. Зазначеними судовими рішеннями уже була надана оцінка вищенаведеним рішенням Рівненської міської ради №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", яким скасовано рішення Рівненської міської ради №4831 від 22.01.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" та затверджено нове Положення про порядок справляння податку на майно в частині транспортного податку та №109 від 28.01.2016 "Про внесення змін до рішення Рівненської міської ради від 18.06.2015 №5253 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку" внесені зміни до рішення Рівненської міської ради №5253 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку".

Зазначені судові рішення набули законної сили. Останніми визначено, що відповідно до норм діючого законодавства та рішень міської ради, обов"язок зі сплати транспортного податку виникає тільки у 2017 році.

Крім того, колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанції, що інформація з сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, щодо визначеного у ній пробігу легкового автомобіля на рівні 1471477 км. не може відповідати дійсності та спростовується звітом про оцінку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, реєстраційний номер НОМЕР_2, де вказано, що станом на 25.05.2017 пробіг легкового автомобіля (пробіг КТЗ згідно показів лічильника одоментра та виходячи з середньорічного пробігу для даного класу КТЗ) становить 165365 км. При цьому, судом першої інстанції, не взято до уваги посилання представника позивача на той же звіт від 05.06.2017 року, яким, на його думку, підтверджується те, що зазначений легковий автомобіль не може вважатися об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, позаяк складення такого звіту на підтвердження певного рівня середньо ринкової вартості легкового автомобіля суперечить нормам абзацу 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, якими встановлено виключний порядок її визначення саме центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та її розміщення на його офіційному веб-сайті.

Таким чином, суд першої інстанції одночасно спростовуючи дані сайту даними звіту щодо пробігу автомобіля, не бере звіт до уваги в частині його вартості, яка, як і до даних сайту так і звіту є меншою за 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

При цьому, якщо врахувати помилковість визначення пробігу в 1471477 км., взятого 21.12.2016 року при розрахунку середньоринкової вартості - 941850,00 грн. (а.с.12), то відповідно до даних того ж сайту, з визначенням виправленого пробігу станом на 21.06.2017 року - 147147 км. вартість становить 937020,00 грн., що є також меншою за 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року. Тому податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №2396-13 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Оскільки оскаржену постанову винесено з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав хибну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені обставини достатніми для скасування зазначеної постанови.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" червня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 30.06.2016 року №2396-13.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4 - представнику позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_1 - ,

- ,