Справа № 43613/09/2070
Суддя: Ізовітова-Вакім О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30.08.2010 р. №2а- 43613/09/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Ізовітової-Вакім О.В.,

при секретарі судового засідання - Шевчук А.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Закритого акціонерного товариства «Харківспецмонтаж»про відшкодування сплаченої пільгової пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова - звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Закритого акціонерного товариства "Харківспецмонтаж" суму боргу по відшкодуванню виплаченої пільгової пенсії за списком №2 в розмірі 4742,00грн.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення в яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство "Харківспецмонтаж" зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова просить стягнути з ЗАТ «Харківспецмонтаж»заборгованість по відшкодуванню витрат по виплаті та доставки пльгових пенсій за списком № 2 пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Із довідки, що уточнює особливий характер роботи та умов праці № 3 від 23.03.2005 року, наданої Закритим акціонерним товариством "Харківспецмонтаж", вбачається, що ОСОБА_2 працював в Харківському спеціалізованому ремонтно-монтажному управлінні № 2 на посаді електрозварювальник ручної зварки 4 разряду виробничого участку №15/41/ з 06.02.1989 р. по 01 квітня 1989 року. Вказаний період зараховано до стажу, який надає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Із довідки, що уточнює особливий характер роботи та умов праці № 5 від 25.04.2005 року, наданої Закритим акціонерним товариством "Харківспецмонтаж", вбачається, що ОСОБА_3 працював в Харківському спеціалізованому ремонтно-монтажному управлінні № 2 на посаді електрозварювальник ручної зварки 5 разряду з 09.03.1987 р. по 01 квітня 1989 року. Вказаний період зараховано до стажу, який надає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Із довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наданої Закритим акціонерним товариством "Харківспецмонтаж", вбачається, що ОСОБА_4 працював в Харківському спеціалізованому ремонтно-монтажному управлінні № 2, виконував електрозварювальні роботи в період з 15.01.1980 р. по 03.02.1984 року. Вказаний період зараховано до стажу, який надає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Також, з наданих позивачем письмових доказів вбачається, що зазначеним вище особам в передбаченому заком порядку призначено пенсію на пільгових умовах згідно із пунктом "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у звязку з роботою із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують до Пенсійного фонду України 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" був платником зазначеного збору.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР установлено ставку збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Як передбачено останньою нормою, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначений порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився і після набрання 1 січня 2004 року чинності Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, передбачало обовязок платників збору відшкодовувати виплачені їх працівникам пільгові пенсії, призначені відповідно до статті 13 Закону України № 1788-ХІІ, а також фактичні витрати на їх виплату і доставку.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату и доставку пенсій на пільгових умовах, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто порядок встановлений Законом України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування". Фактичні витрати на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах відшкодовуються в повному обсязі.

Крім того, порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16 січня 2004 року (в подальшому Інструкція № 21-1).

Відповідно до абз. 1, 2 п. 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам.

Згідно з п. 6.5 Інструкції № 21-1 повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком № 8 до Інструкції.

У п. 6.8 даної Інструкції зазначено, що підприємства щомісяця до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідачу відповідно до п.6.4 зазначеної Інструкції направлені повідомлення про розрахунок суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначені повідомлення отримані відповідачем, але у встановлені законодавством строки Закрите акціонерне товариство "Харківспецмонтаж" не виконало вимоги чинного законодавства щодо перерахування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», внаслідок чого на час звернення позивача до Харківського окружного адміністративного суду у ЗАТ «Харківспецмонтаж»утворилась заборгованість по відшкодуванню виплаченої пільгової пенсії перед Пенсійним фондом України за період з січня 2008 року по жовтень 2009 року в розмірі 4742,00 грн, яка підтверджується розрахунками наданими позивачем.

В обґрунтування своєї правової позиції, щодо несплати зазначених сум до Пенсійного фонду України, представник відповідача, в своїх письмових запереченнях зазначає, що ЗАТ «Харківспецмонтаж»не є правонаступником Харківського спеціалізованого ремонтно-монтажного управління №2, отже у відповідача відсутній обовязок відносно відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, виплаченої ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5

Із зазначеними вище доводами відповідача суд не може погодитись, з огляду на наступне.

27 березня 1991 року прийнята Постанова Верховної Ради Української РСР № 888-ХII Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про підприємства в Українській РСР", в якій визначено, що дія Закону "Про підприємства в Українській РСР" поширюється на всі підприємства, розташовані на території Української РСР (п. 2). Пунктом 5 зазначеної Постанови передбачено здійснити до 1 січня 1992 року відповідно до Закону Української РСР "Про підприємства в Українській РСР" реєстрацію і перереєстрацію підприємств та об'єднань.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про підприємства в Україні" (тут і далі за текстом - в редакції, що була чинною на момент здійснення реєстраційних дій у 1992 році) державна реєстрація підприємства здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцезнаходженням підприємства. Для державної реєстрації підприємства виконавчому комітету відповідної Ради народних депутатів подаються заява, рішення засновника про створення, статут та інші документи за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України. Перереєстрація підприємства здійснюється в порядку, встановленому для його реєстрації.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про підприємства в Україні" підприємство діє на підставі статуту. Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств - власником майна за участю трудового колективу. У статуті підприємства визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства. У найменуванні підприємства визначаються його назва (завод, фабрика, майстерня та інші) і вид (індивідуальне, сімейне, приватне, колективне, державне) та інше.

Відповідно довідки від 03 червня 2002 року №9 виданої Закритим акціонерним товариством «Харківспецмонтаж»Харьківське спеціалізоване ремонтно-монтажне управління №2 пререєстровано в трест «Харківспецмонтаж»наказом № 320 віл 08.09.1988 р. Мінсельхозмаша СРСР, Трест «Харківспецмонтаж»перереєстровано в арендну фірму «ТЕМП»рішенням Червонозаводського виконавчого комітету м. Харкова № 2/8 від 14.01.1992 р., арендна фірма «Темп»перереєстрована в ЗАТ «Харківспецмонтаж», рішенням міськвиконкому м. Харкова № 298 від 13.03.1995 р.

Також судом встановлено, що довідки уточнюючі особливий характер роботи зазначених вище осіб видані Закритим акціонерним товариством "Харківспецмонтаж" на теперішній час не відкликані, рішення про призначення пільгової пенсії не оскаржене та є чинним.

Таким чином, суд приходить до висновку що Закрите акціонерне товариство «Харківспецмонтаж»є правонаступником Харьківського спеціалізованого ремонтно-монтажного управління №2.

Представник відповідача не заперечує проти правомірності призначення та виплати пільгової пенсії ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 мотивуючи свої заперечення виключно тим, що не вважає ЗАТ «Харківспецмонтаж»правонаступником Харківського спеціалізованого ремонтно-монтажногго управління №2.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, направлених на адресу Закритого акціонерного товариства "Харківспецмонтаж" сума заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом України складає 4742,00 грн.

З огляду на вище викладене, ЗАТ «Харківспецмонтаж»має обовязок перед Пенсійним фондом України щодо відшкодування витрат по виплаті та доставки пільгових пенсій за списком № 2 виплачених ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Сума заборгованості відповідачем добровільно не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню на користь позивача. За таких обставин, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, ст. 4 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР, пп. 6.1, п. 6.4, п. 6.5, п. 6.8, п. 8.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16 січня 2004 року, ст. ст. 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Харківспецмонтаж" (вул. Воєнна,35, м. Харків, 61005, , р/р 3200, МФО 351005, АКЦ Комерційний інноваційний банк) на користь Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова (вул. 1-ї ОСОБА_6,15, м. Харків,61140, р/р 95, МФО 351823, ВАТ «Державний ощадний банк України», код 22682342) заборгованість по відшкодуванню витрат по виплаті та доставки пільгових пенсій за списком № 2 у розмірі 4742 (чотири тисячі сімсот сорок дві).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05.09.2010 року.

Суддя Ізовітова-Вакім О.В.