Справа № 357/7201/15-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2017 року № 357/7201/15-а

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області 1) Начальник Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюк Сергій Володимирович 2) Заступник начальника Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Григоренко Андрій Іванович
провизнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, наказу про призначення службового розслідування та висновку службового розслідування, стягнення моральної шкоди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Начальника Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюка Сергія Володимировича про визнання протиправним наказу від 11.03.2015 № 169 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (суддя Бондаренко О.В.) від 13.08.2015 справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області, треті особи: Начальник Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюк Сергій Володимирович, Заступник начальника кримінальної міліції Григоренко Андрія Івановича про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, наказу про призначення службового розслідування та висновку службового розслідування передано до Київського окружного адміністративного суду для розгляду по суті, відповідно до пункту 2 частини першої, частини восьмої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Кушнова А.О.) від 25.08.2015 адміністративну справу прийнято до провадження; залучено в якості відповідача Білоцерківський міський відділ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Начальника Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюка Сергія Володимировича, виключивши його зі складу відповідачів по справі; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Заступника начальника Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Григоренко Андрія Івановича.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Кушнова А.О.) від 11.09.2015 адміністративну справу № 357/7201/15-а (2-а/357/661/15) передано до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

15.10.2015 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла справа № 357/7201/15-а (2-а/357/661/15), яку було передано судді Нагорянському С.І.

Проте, у зв'язку з відсутністю допуску до роботи з документами, що містять державну таємницю у судді, до провадження якого призначено адміністративну справу № 357/7201/15-а, справу було повторно розподілено між суддями.

17.06.2015 та 09.02.2016 позивачем подано заяви, якими збільшено позовні вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ на підставі якого було проведено службове розслідування за результатами якого видано наказ від 11.03.2015 № 169, був виданий не уповноваженою на те особою та під час проведення розслідування не було враховано та перевірено надані позивачем пояснення щодо обставин виявленого порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, яким спростовується факт допущення позивачем відповідного порушення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що наказ від 09.02.2015 № 115,я ким було призначено службове розслідування був виданий відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 12.03.2013 № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 та пункту 6.5 Положення про Білоцерківський міський відділ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області затвердженої наказом ГУМВС України в Київській області від 29.03.2013 № 235. Також відповідач зазначив про те, що службове розслідування було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та провина позивача повністю підтверджується зібраними в ході службового розслідування доказами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Підчас судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

09.02.2016 начальником Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюком Сергієм Володимировичем видано у зв'язку з надходженням до Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області з прокуратури міста Біла Церква доручення від 02.02.2015 № 7 дск, щодо проведення службової перевірки за фактами порушення Закону України "Про оперативно - розшукову діяльність" працівниками Білоцерківського МВ видано наказ № 115 "Про проведення службового розслідування", яким призначено службове розслідування за фактами, викладеними у дорученні прокуратури м. Біла Церква від 02.02.2015 № 7 дск та проведення службового розслідування доручено заступникові начальника міського відділу - начальнику кримінальної міліції підполковнику міліції Григоренку А.І.

04.03.2015 начальником Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюком Сергієм Володимировичем затверджено Висновок службового розслідування за фактами, викладеними у дорученні прокурора м. Біла Церква.

11.03.2015 начальником Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області Рудюком Сергієм Володимировичем видано наказ № 169 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білоцерківського МВ" пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, яке виявилось у порушенні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV в частині дотримання законодавства. вимог пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про оперативно - розшукову діяльність", а саме. неналежному виконання свої обов'язків по ведення оперативно - розшукової справи категорії "Захист" оперуповноваженому сектора Державної служби боротьби з економічними злочинами Білоцерківського МВ з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району ГУМВС України в Київській області капітану міліції ОСОБА_1 оголошено догану.

23.04.2015 ОСОБА_1 подано до УДСБЕЗ ГУМВС України в Київській області скаргу за вх. № Г-142 щодо правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання функціональних обов'язків по веденню оперативно - розшукової справи категорії "Захист" та оголошення йому догани.

20.05.2015 Т.в.о. начальника ГУМВС України в Київській області підполковником міліції Осіповим О.О. затверджено висновок службового розслідування за результатами розгляду скарги колишнього оперуповноваженого СДСБЕЗ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1 щодо правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання функціональних обов'язків по веденню оперативно - розшукової справи категорії "Захист" та оголошення йому догани відповідно до якого факти викладені у скарзі колишнього оперуповноваженого СДСБЕЗ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_1 не знайшли свої підтвердження.

Позивач не погоджуючись з наказом від 16.03.2015 № 115, висновком службового розслідування проведеного на підставі вказаного наказу, наказом від 11.03.2015 № 169 та вважаючи, що йому має бути відшкодована моральна шкода звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Пунктом 1.1 розділу І Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 встановлено, що ця Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Згідно з пунктом 2.1 та підпунктом 2.2.19 розділу ІІ вказаної Інструкції встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі надходження акта прокурорського реагування, окремої ухвали суду про виявлені в службовій діяльності ОВС порушення законодавства.

Відповідно до пункту 2.6 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Пунктом 3.1 розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що міністр внутрішніх справ України має право призначати службові розслідування за всіма підставами та відносно всіх осіб РНС. Інші начальники мають право призначати службове розслідування відносно осіб РНС, якщо Міністром внутрішніх справ України їм надано повноваження накладати на цих осіб РНС дисциплінарні стягнення.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 встановлено, що міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу. Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України. Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Згідно з підпунктом 6.5 пункту 6 Положення про Білоцерківський міський відділ ( з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області затвердженого наказом ГУМВС України у Київській області від 29.03.2013 № 235 у межах наданих повноважень вирішує питання проходження служби особами рядового і начальницького складу, призначення та звільнення з роботи працівників, які не мають спеціальних звань, накладення дисциплінарних стягнень і застосування заохочень або порушує відповідне клопотання перед керівництвом ГУ.

Наказ від 09.02.2015 № 115 було видано начальником Білоцерківського міського відділу ( з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області у зав'язку з надходженням з прокуратури міста Біла Церква доручення від 02.02.2015 № 7 дск, щодо проведення службової перевірки за фактами порушення Закону України "Про оперативно - розшукову діяльність" працівниками Білоцерківського МВ.

Таким чином, зазначений наказ було видано начальником уповноваженим відповідно до положень статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 та підпункту 6.5 пункту 6 Положення про Білоцерківський міський відділ ( з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області затвердженого наказом ГУМВС України у Київській області від 29.03.2013 № 235 накладати на позивача дисциплінарне стягнення та у зв'язку з надходженням акта прокурорського реагування, з огляду на що у суду відсутні підстав для визнання його протиправним.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Відповідно до пункту 5.3 розділу V Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Пунктом 5.4 розділу V вказаної Інструкції встановлено, що якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до пунктів 8.1 та 8.4 розділу VІІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. У разі відсутності в начальника, який призначив службове розслідування, повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення в резолютивній частині висновку повинно міститися клопотання до старшого прямого начальника, який наділений відповідним правом, про накладення на особу РНС того чи іншого виду дисциплінарного стягнення.

Таким чином, притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснюється шляхом видання відповідного наказу, у той час, у висновку службового розслідування містяться лише пропозиції щодо застосування дисциплінарного стягнення, а отже він не створює для суб'єкта перевірки правових наслідків, а тому, згідно з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а отже вимоги щодо визнання відповідного висновку протиправним є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 встановлено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною першою статті 5 зазначеного Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" встановлено, що підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов'язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень.

Згідно з частиною першою статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З копій матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видання наказу від 11.03.2015 № 169 судом встановлено, що позивачем 26.09.2014 було заведено оперативно - розшукову справу категорії "Захист", яка на початку листопада 2014 року була здана до РСС Білоцерківського МВ для подальшої передачі її для перевірки до прокуратури м. Біла Церква, якою виявлено, що пункти плану оперативно - розшукових заходів не виконуються вчасно.

Відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень начальника сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_9 позивачем дійсно заведено ОРС "Захист" під час ведення якої він самоусунувся від роботи ігноруючи його письмові вказівки та категорично не виконуючи пункти плану, а лише обіцяв. Також в поясненнях вказано про те, що до 20.01.2015 ОРС перебувала у провадження позивача та лише 20.01.2015 по акту приймання - передачі отримана ї ОСОБА_9 в провадження, оскільки позивачем робота по ведення ОРС не проводилась взагалі.

Згідно з поясненнями начальника режимно - секретного сектору Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_10 ОРС "Захист" заведена позивачем супровідним листом від 05.11.2014 була направлена на вимогу в прокуратуру міста Біла Церква для перевірки та 12.11.2014 повернулась до РСС Білоцерківського МВ та позивач мав доступ до ОРС та вона знаходилась в його провадженні, але тривалий час ним не отримувалась в РСС Білоцерківського МВ. Також в зазначених поясненнях вказано про те, що лише 20.01.2015 відповідно до акту приймання - передачі ОРС "Захист" заведена позивачем передана у провадження начальника СДСБЕЗ Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_9

Факт передачі ОРС заведеної позивачем начальнику СДСБЕЗ Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_9 20.01.2015 підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання - передачі підписаним позивачем, начальником ВКР майором міліції ОСОБА_8, начальником РСС майором міліції ОСОБА_10, начальником СДСБЕЗ Білоцерківського МВ майора міліції ОСОБА_9

Таким чином документами наявними в матеріалах службового розслідування підтверджується факт допущення позивачем статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV в частині дотримання вимог пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про оперативно - розшукову діяльність", а саме, неналежного виконання своїх обов'язків по ведення оперативно - розшукової справи категорії "Захист"

Водночас суд звертає увагу на те, що оскільки актом приймання - передачі підписаним позивачем підтверджується факт передачі ОРС "Захист" лише 20.01.2015, посилання позивача на знищення, відповідно до протоколу засідання експертної комісії Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області від 20.10.2015 та акту Білоцерквського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області від 05.11.2015, матеріалів ОРС "Захист", як на підтвердження того, що з листопада 2014 року вказана ОРС не перебувала в його провадженні не приймаються судом до уваги.

Пунктом 3 частини першої статті 12 вказаного Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, догана.

Відповідно до частини шостої, восьмої та десятої статті 14 зазначеного Дисциплінарного статуту визначено, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказу від 11.03.2015 № 169.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.П. Огурцов