Справа № 487/2690/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/2690/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Агєєва Л.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4 та Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, а саме: визнання протиправним та скасування розпорядження №1341 від 12 квітня 2017 року про призначення пенсії за віком; зобов'язання нарахувати і виплатити пенсію за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16 березня 2017 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням сторонами у справі подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, у відповідності до їхніх вимог та заперечень.

Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовано тим, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції вказано невірний розмір середнього показника заробітної плати за 2014-2016 роки, внаслідок чого оскаржуване рішення підлягає зміні.

Вимоги апеляційної скарги пенсійного органу обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та звернувся до пенсійного органу із заявою про призначено пенсії за віком, тобто здійснив перехід на інший вид пенсії за іншим законом, внаслідок чого при призначенні позивачу пенсії за віком правомірно використано середній показник заробітної плати за 2007 рік.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а судове рішення - зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 2001 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, позивач звернувся 16 березня 2017 року із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про призначення пенсії за віком.

Внаслідок чого, розпорядженням пенсійного органу позивачу призначено пенсію по віку, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, не погоджуючись із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким частково погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог та зобовязано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивачу, з огляду на наступне.

Так, ст. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 1-1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії за віком, відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В даному випадку, частиною третьою статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої положеннями ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

В свою чергу, колегія суддів вважає, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, так як першочергово позивачу призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Крім того, згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з розрахунком суду першої інстанції усередненого показника заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії, з огляду на наступне.

В даному випадку, адміністративним судом не вирішується питання призначення та перерахунку пенсій особам, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати протиправними оскаржувані дії та рішення, а як наслідок зобовязати пенсійний орган вчинити певні дії.

При цьому, в оскаржуваному рішенні пенсійного органу не застосовувався усереднений показник заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії позивачу, внаслідок чого колегія суддів вважає, що розмір відповідного показника не є предметом спору у даній справі.

В свою чергу, обчислення розміру відповідного усередненого показника має здійснюватись пенсійним органом під час перерахунку пенсії позивача на підставі даного судового рішення, так як розрахунок розміру пенсії позивача є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову суду першої інстанції, шляхом виключення з її мотивувальної частини розрахунку показника середньої заробітної плати, який має застосовуватися для обчислення пенсії позивача.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із порушенням норм процесуального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 183-2, 185, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року - змінити, виключивши з мотивувальної частини судового рішення розрахунок показника середньої заробітної плати, який має застосовуватися для обчислення пенсії позивача.

В решті залишити постанову суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Л.Є. Зуєва

ОСОБА_3