Справа № 813/1550/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року справа № 813/1550/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М

за участю:

представника відповідача - Бабія І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ТзОВ "Агрокультура Мостиська" до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Мостиської районної державної адміністрації за участю третіх осіб Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2, Сільськогосподарського ТзОВ "Каменяр" про визнання протиправними і скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю " Агрокультура Мостиська" звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Мостиської районної державної адміністрації за участю третіх осіб Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2, Сільськогосподарського ТзОВ "Каменяр" про визнання протиправними і скасування рішень.

Ухвалою від 24.04.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 06.07.2017 року витребувано докази та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 17.08.2017 року поновлено провадження у справі.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26 січня 2017 року з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що в листопаді 2015 року Мостиським районним управлінням юстиції Львівської області проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за іншою юридичною особою - орендарем, а саме з Сільськогосподарським товариством з обмеженою «Каменяр» про що вчинено запис з номером № 12313711 та номером № 12313636. Позивач зазначає, що рішення про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки: площею 0,9826 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0, 4991 га, кадастровий номер НОМЕР_2 за Сільськогосподарським товариством з обмеженою «Каменяр» є протиправними, оскільки право оренди земельних ділянок було зареєстроване 27 грудня 2012 року за ТОВ " Агрокультура Мостиська" та на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договори оренди землі між позивачем та власником земельних ділянок були чинними, тому реєстрація права оренди землі з новим орендарем неможлива. Вказують, що держаним реєстратором належним чином не було перевірено чи вже зареєстроване право оренди на земельні ділянки, внаслідок чого було неправомірно здійснено повторну реєстрацію.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують повністю.

Позиція відповідача 1 викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що матеріали реєстраційних та облікових справ відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Мостиського районного управління юстиції Львівської області передано Мостиській районній державній адміністрації згідно акту прийому - передачі. Вказують, що Головне територіальне управління юстиції у Львівській області не може вважатися належним відповідачем, оскільки державні реєстратори приймали оскаржувані рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні поклався на думку суду.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву не подав, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТзОВ "Агрокультура Мостиська" (орендар) укладено договір оренди землі від 01.01.2012 року, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0, 4991 га, що належить ОСОБА_3, на праві приватної власності на землю серії НОМЕР_4, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, строком на 5 років.

01.01.2012 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТзОВ "Агрокультура Мостиська" (орендар) укладено договір оренди землі від 01.01.2012 року, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0, 9826 га, що належить ОСОБА_3, на праві приватної власності на землю, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, строком на 5 років.

Крім того, судом встановлено, що вказані договори оренди земельних ділянок сторонами достроково не розривалися.

Також 24.11.2015 між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Каменяр» (орендар) укладений договір оренди землі, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0, 4991 га, що належить ОСОБА_3, на праві приватної власності на землю серії НОМЕР_4, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

24.11.2015 між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Каменяр» (орендар) укладений договір оренди землі, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0, 9826 га, що належить ОСОБА_3, на праві приватної власності на землю, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 24.11.2015 року проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 12313711, права оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Каменяр». (а.с.7).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 24.11.2015 року проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 12313636, права оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Каменяр». (а.с.8).

Про зазначений факт позивачу стало відомо із інформаційних довідок з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, дата формування 26.01.2017.

Вважаючи, що державним реєстратором в порушення вимог чинного законодавства здійснено повтору державну реєстрацію договорів оренди землі до їх розірвання з попереднім орендарем, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявленого позову, суд виходив з такого.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією, регулюються Земельним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) (далі - Закон № 1952-IV) .

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону № 1952-IV , державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до 1 ст. 15 Закону № 1952 встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 1952 орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Частиною 4 ст. 15 Закону № 1952 встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Отже, п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 1952 на державного реєстратора покладено обов'язок здійснювати перевірку поданих до державної реєстрації документів.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 9 Закону №1952 державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Тобто до повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають.

Так, зокрема відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

При цьому, згідно із п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону №1952 державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01.01.2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства, чинного на момент реєстрації таких прав, проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Відповідно до роз'яснень Державної реєстраційної служби України у листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Отже, відповідач мав знати та/або запитати у відповідного розпорядника інформацію про наявність зареєстрованого речового права в органах, які здійснювали реєстрацію до 01.01.2013 і яку надає діючий правонаступник органів реєстрації - чинний орган земельних ресурсів - Держгеокадастр (Держземагенство)України.

Суд вважає, що існування подвійної реєстрації прав оренди виникло внаслідок недотримання відповідачем норм чинного законодавства.

Подібну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 02.06.2015 у справі № 818/2665/14 (К/800/12279/15), а також додатково встановив, що у даному спорі посилання на правомірність дій державного реєстратора під час реєстрації спірних договорів оренди через відсутність у законі конкретного способу встановлення суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно безпідставно, оскільки не визначення законодавцем способу дій відповідного органу з перевірки певних обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення не звільняють такий орган від виконання покладеного на нього законом обов'язку.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 06.10.2015 у справі № 820/6553/14 (К/800/43564/14, К/800/42754/14) зазначив, що саме державний реєстратор є суб'єктом владних повноважень і повинен здійснювати усі можливі дії задля недопущення подвійної державної реєстрації одних і тих самих прав. А тому повинен запитувати інформацію про наявність чи відсутність державної реєстрації у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року.

Аналогічна правова позиція підтримується колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 29.09.2015 у справі №802/37191, в якій наголошується що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-1V державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому суд наголошує на тому, що реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Отже, відповідач, зареєструвавши право оренди за ТОВ «Каменяр», не перевіривши інформацію щодо вже зареєстрованих прав оренди інших осіб (у даному випадку позивача), порушив порядок реєстрації речових прав на земельні ділянки і такі рішення повинні бути визнані протиправними та скасовані.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що Мостиським районним управлінням юстиції протиправно прийнято оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій, не надав суду жодних доказів, які спростовували б доводи позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Мостиського районного управління юстиції про державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень, номер запису про право 12313711 від 24 листопада 2015 року, прийняте на підставі договору оренди земельної ділянки площею 0,4991 га , кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальність «Каменяр».

Скасувати державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень, номер запису про право 12313711 від 24 листопада 2015 року, зареєстрованого на підставі договору оренди земельної ділянки площею 0,4991 га , кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальність «Каменяр».

Визнати протиправним та скасувати рішення Мостиського районного управління юстиції про державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень, номер запису про право 12313636 від 24 листопада 2015 року, прийняте на підставі договору оренди земельної ділянки площею 0,9826 га , кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальність «Каменяр».

Скасувати державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень, номер запису про право 12313636 від 24 листопада 2015 року, зареєстрованого на підставі договору оренди земельної ділянки площею 0,9826 га , кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальність «Каменяр».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 28 серпня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.