Справа № 816/1208/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1208/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-2 - Соловей А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Керівника (заступник керівника) Головного управління ДФС у Полтавській області Коротюка Дмитра Володимировича, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Керівника (заступник керівника) Головного управління ДФС у Полтавській області Коротюк Д.В. про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-680-17 від 05 квітня 2017 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що не є страхувальником, платником страхових внесків, єдиного внеску, так як статус платника єдиного внеску йому не надавався, повідомлення про взяття на облік останньому не надсилалися. Вказував на те, що в порушення норм законодавства оскаржувану вимогу сформовано на підставі даних відповідної інформаційної системи не органом, який мав адмініструвати єдиний внесок ОСОБА_1, але не адміністрував його через не взяття останнього на облік, а керівником (заступником керівника) Головного управління ДФС у Полтавській області Коротюк Д.В., до повноважень якого не відноситься формування такої вимоги.

Позивач в ході судового розгляду справи підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Керівник (заступник керівника) Головного управління ДФС у Полтавській області Коротюк Д.В. в судове засідання 31.08.2017 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

В судовому засіданні 29.08.2017 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДФС у Полтавській області (далі - ГУДФС у Полтавській області, відповідач-2).

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 31.08.2017 заперечувала проти позову, просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки від 06.05.2016 №94/16-24-13.1-НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 01.04.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 01.04.2016». Зазначала, що позивач мав обов'язок зі сплати єдиного внеску, проте його не виконав, що зумовило виникнення у нього заборгованості по сплаті єдиного внеску, яка включає в себе як недоїмку, так і штрафні санкції. Таким чином, контролюючим органом (його уповноваженою особою) обґрунтовано сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.04.2017 №Ф-680-17.

Заслухавши позивача та представника відповідача-2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 06.11.2008, номер запису в ЄДР 0001773 (а.с. 8).

З 06.11.2008 ФО-П ОСОБА_1 взятий на облік в органі державної податкової служби, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків Полтавської МДПІ (Диканське відділення) від 06.11.2008 №348 (а.с. 9).

25.05.2012 ФО-П ОСОБА_1 видано свідоцтво платника єдиного податку серія А №655779, згідно з яким датою обрання або переходу останнього на спрощену систему оподаткування є 01.01.2012 (а.с. 9 зі звороту).

12.05.2015 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції Полтавської області внесено запис №4001773 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1), про що свідчить відповідне повідомлення від 22.05.2015 вих.№77 (а.с. 10).

21.03.2016 начальником Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області прийнятий наказ №114 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) (а.с. 46).

У період з 28.04.2016 по 06.05.2016 на підставі зазначеного вище наказу, керуючись положеннями підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у зв'язку із зверненням позивача до державного реєстратора із заявою про припинення підприємницької діяльності, завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ, радником податкової служби ІІІ рангу, Михайликом Геннадієм Миколайовичем проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності ФО-П ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 01.04.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 01.04.2016, результати якої оформлені актом від 06.05.2016 №94/16-24-13.1-6 (а.с. 49-54).

За висновками акту від 06.05.2016 №94/16-24-13.1-6, перевіркою встановлено порушення ФО-П ОСОБА_1 пункту 4 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ, а саме, неподання останнім звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011-2014 роки. У зв'язку з неподанням ФО-П ОСОБА_1 звітності з нарахування єдиного внеску за 2011, 2012, 2013, 2014, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ - в ході перевірки визначено суму недоплати єдиного внеску ФО-П ОСОБА_1 на суму 20568,43 грн, в тому числі за 2011 рік на 4010,28 грн, за 2012 рік на 4572,42 грн, за 2013 рік на 4800,75 грн, за 2014 рік на 5071,75 грн, за 2015 рік (з 01.01.2015 по 12.05.2015) на 2113,23 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 06.05.2016 № 94/16-24-13.1-6 відповідачем винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.06.2016 №Ф- на суму 20568,43 грн (а.с. 11);

- рішення від 23.06.2016 №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн (а.с. 11 зі звороту);

- рішення від 23.06.2016 №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 3862,84 грн (а.с. 14 зі звороту).

Із даними рішеннями та вимогою ОСОБА_1 не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУДФС у Полтавській області.

Рішенням ГУДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 07.09.2016 №915/Я/16-31-10-05-11 скаргу позивача задоволено частково, скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.06.2016 №Ф- та рішення від 23.06.2016 №, №, а також зобов'язано сформувати та направити ОСОБА_1 нову вимогу та нові рішення про застосування штрафних санкцій згідно вимог чинного законодавства (а.с. 60-62).

У зв'язку з цим, Полтавською ОДПІ ГУДФС у Полтавській області 27.10.2016 були винесені:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 20568,43 грн (а.с. 64);

- рішення №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 3862,84 грн (а.с. 65);

- рішення №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 510,00 грн (а.с. 66).

Не погодившись з даними рішеннями та вимогою ОСОБА_1 оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУДФС у Полтавській області.

За результатами такого оскарження ГУДФС у Полтавській області прийнято рішення від 10.01.2017 №12/Я/16-31-10-06-11, яким скаргу позивача задоволено частково, скасовано рішення від 27.10.2016 № в частині застосування штрафу в сумі 507,18 грн, в іншій частині скаргу позивача залишено без задоволення, а вимогу №Ф- від 27.10.2017 та рішення від 27.10.2016 № - без змін (а.с. 67-69).

Рішенням про результати розгляду скарги від 22.03.2017 №3808/Я/99-99-11-02-02-25 ДФС України вирішила вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2016 №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 27.10.2016 № Полтавської ОДПІ ГУДФС у Полтавській області, рішення за результатом розгляду первинної скарги від 10.01.2017 №12/Я/16-31-10-06-11 ГУДФС у Полтавській області - залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 від 23.02.2017 №4/с/ЯІМ - без задоволення (а.с. 70-71).

На підставі вищевказаних рішень контролюючих органів про результати розгляду скарг відносно ОСОБА_1:

- заступником начальника-начальником Решетилівського відділення Полтавської ОДПІ ГУДФС у Полтавській області Бакун С.А. винесено рішення від 13.01.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3355,66 грн (а.с. 13 зі звороту);

- керівником (заступником керівника) ГУДФС у Полтавській області Коротюк Д.В. винесено вимогу від 05.04.2017 №Ф-680-17 про сплату боргу (недоїмки) на суму 24434,09 грн, з яких 17215,59 грн - недоїмка, 7218,50 грн - штраф (а.с. 13).

Не погодившись із вимогою від 05.04.2017 №Ф-680-17 про сплату боргу (недоїмки), позивач оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній вимозі, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-2 від 8.10.2010 (чинний до 08.01.2014), звіт до органів Пенсійного фонду подається особисто фізичною особою, страхувальником або відповідальною особою фізичної особи або страхувальника за місцем взяття на облік в органах Пенсійного фонду.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.10 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 (чинного до 30.04.2015) звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством; на паперових носіях, завірених підписом керівника страхувальника та скріплених печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не більше п'яти. Звіт, надісланий поштою, не вважається поданим.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Як визначено статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» мінімальний страховий внесок сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця, а максимальна величина бази нарахування єдиного внеску максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Статтею 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) встановлено ставку судового збору в розмірі 34,7 % визначеної бази оподаткування.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (в редакції 2015 року, далі - Інструкція №449) передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - 34,7 відсотка суми, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати та розміру внеску, встановленого Законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Пунктом 6 Розділу ІV Інструкції №499 встановлено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування:

1) зазначена категорія платників самостійно для себе обчислює суму єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць, незалежно від отримання доходу (прибутку);

2) платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платники можуть сплачувати єдиний внесок у вигляді авансового платежу в розмірі, який самостійно визначили, до 20 числа кожного місяця поточного кварталу. При цьому суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пунктів 3, 4 Розділу VI Інструкції №449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

В період з 28.04.2016 по 06.05.2016 завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Полтавської ОДПІ, радником податкової служби ІІІ рангу, Михайликом Геннадієм Миколайовичем, на підставі поданої заяви до державного реєстратора про припинення підприємницької діяльності, відповідно до наказу від 21.03.2016 №114, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності ФО-П ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 01.04.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 01.04.2016, яка набула форми акту від 06.05.2016 №94/16-24-13.1-6.

Перевіркою встановлено та позивачем в ході розгляду справи не заперечувалося неподання ним звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску протягом 2011-2015 років.

У зв'язку з неподанням ФО-П ОСОБА_1 звітів про нарахування єдиного внеску за 2011, 2012, 2013, 2014 роки в ході перевірки визначено суму недоплати єдиного внеску ФО-П ОСОБА_1 на суму 20568,43 грн, в тому числі за 2011 рік на 4010,28 грн, за 2012 рік на 4572,42 грн, за 2013 рік на 4800,75 грн, за 2014 рік на 5071,75 грн, за 2015 рік (з 01.01.2015 по 12.05.2015) на 2113,23 грн.

Отже, перевіркою встановлено та підтверджено в ході судового розгляду факт несплати ФО-П ОСОБА_1 єдиного внеску на суму 20568,43 грн, відповідно, наявні підстави для донарахування позивачу грошового зобов'язання щодо сплати єдиного внеску.

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу VІІ Інструкції №449 (в редакції станом на момент винесення рішень про застосування штрафних санкцій) за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", за формою згідно з додатком 11 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття цього рішення є акт про зазначене порушення, що складається в довільній формі;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - календарний квартал відповідно;

3) за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Для розрахунку зазначеного штрафу кількість звітних періодів розраховується, починаючи з місяця, на який припадає термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми єдиного внеску, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким платником акта перевірки від органу доходів і зборів або в якому він подав звітність, де зазначено такі донараховані суми.

Якщо за результатами перевірки виявлено в окремих місяцях суми донарахованого (своєчасно не обчисленого) єдиного внеску, то за кожне таке донарахування (кожний місяць) відповідно до Закону накладається штраф у порядку та розмірах, визначених у абзацах четвертому - сьомому цього пункту.

Для дотримання вимог щодо максимального розміру (50 відсотків) штрафу:

- визначається сукупно сума донарахувань за всіма звітними періодами, в яких вони виявлені;

- визначається сукупно сума штрафу за всіма звітними періодами, у яких виявлені донарахування та за якими нараховано такі штрафи;

- здійснюється обрахування максимального розміру штрафу від сукупної суми донарахувань та порівнюється із фактично нарахованою сумою штрафів, визначеною сукупно за всі звітні періоди, в яких донараховано суми єдиного внеску.

До сплати визначаються суми штрафів, що не перевищують максимального їх розміру, визначеного цим підпунктом.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 13 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску;

4) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, за формою згідно з додатком 14 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт документальної перевірки платника єдиного внеску;

5) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), за формою згідно з додатком 15 до цієї Інструкції.

Розрахунок зазначеної штрафної санкції здійснюється за даними акта документальної перевірки платника єдиного внеску;

6) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за формою згідно з додатком 16 до цієї Інструкції.

Пунктами 7-12 Розділу VІІ Інструкції №449 визначено, що рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник.

За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

Перший примірник рішення протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається платнику у порядку, встановленому для надсилання вимог, або вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру платника, банку чи фізичній особі - платнику єдиного внеску.

Другий примірник залишається в органі доходів і зборів. Надіслані (вручені) рішення про застосування фінансових санкцій реєструються в журналі обліку рішень про застосування фінансових санкцій за формою згідно з додатком 19 до цієї Інструкції.

Рішення про нарахування пені та застосування штрафів вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнім відомим місцем її перебування з повідомленням про вручення.

Суми штрафів та пені, передбачені пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, підлягають сплаті платником єдиного внеску чи банком протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення або можуть бути оскаржені у цей самий строк до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу доходів і зборів, посадовими особами якого прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення вищим органом доходів і зборів або судом рішення у справі.

Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату боргу (недоїмки), якщо застосування фінансових санкцій пов'язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми боргу (недоїмки).

Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску чи банк отримали рішення про нарахування пені та/або застосування штрафів і не сплатили зазначені в них суми протягом десяти календарних днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний орган доходів і зборів про його оскарження, таке рішення передається для виконання органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в тому самому порядку, що і суми недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Керуючись вищевказаними нормами та на підставі матеріалів акту перевірки від 06.05.2016 №94/16-24-13.1-6 контролюючим органом відносно ОСОБА_1 були винесені:

- рішення від 27.10.2016 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму 510,00 грн (оскаржувалося позивачем в адміністративному порядку, однак залишене контролюючим органом без змін);

- рішення від 13.01.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 3355,66 грн (винесене контролюючим органом з урахуванням рішень про результати розгляду скарг ОСОБА_1).

Доказів оскарження позивачем вказаних рішень у судовому порядку матеріали справи не містять, як не містять й доказів сплати останнім у встановлений законодавством строк сум штрафних санкцій, застосованих зазначеними рішеннями.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача станом на кінець календарного місяця, тобто станом на 31.03.2017, недоїмки зі сплати єдиного внеску та боргу зі сплати штрафних санкцій в загальному розмірі 24434,09 грн (а.с. 42), 05.04.2017 керівником (заступник керівника) ГУДФС у Полтавській області Коротюком Д.В. сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-680-17 на вказану суму (а.с. 13).

З приводу доводів позивача про неправомірність збільшення йому суми нарахувань по єдиному внеску, оскільки позивач не є страхувальником, платником страхових внесків, єдиного внеску, так як статус платника єдиного внеску не надавався, повідомлення про взяття на облік позивачу не надсилалися, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем 06.11.2008 року по 12.05.2015 та з 01.01.2012 перебував на спрощеній системі оподаткування /а.с. 8, 9 зі звороту, 10/.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992 «Про прибутковий податок з громадян» нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 3 наведеної норми перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та Державною податковою адміністрацією України проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з Державною податковою адміністрацією України за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який не передбачає здійснення жодних реєстраційних чи перереєстраційних процедур таких платників з подальшою видачею відповідних документів.

Таким чином, з урахуванням пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», дія цього закону поширюється на позивача, як на платника єдиного внеску - фізичну особу підприємця, як особу, що обрала спрощену систему оподаткування.

При цьому, суд вважає за доцільне зауважити, що незважаючи на призначення ОСОБА_1 з 12.10.2001 пенсії по вислузі років, як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ України (пенсійне посвідчення від 23.12.2001 серія НОМЕР_2 а.с. 9) останній у період перебування зареєстрованим в якості фізичної особи - підприємця на спрощеній системі оподаткування був зобов'язаний сплачувати єдиний внесок.

Доходячи такого висновку судом враховувалося наступне.

Так, згідно з приписами частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, зазначеною нормою визначено дві умови звільнення платника від сплати єдиного внеску - наявність у особи статусу пенсіонера за віком або інваліда та факт отримання, відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

Тобто, критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, у тому числі пенсії за віком на пільгових умовах, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу пенсіонера за віком, що встановлюється до відповідності всім умовам, визначеним законом, зокрема, досягнення певного віку, після якого вона має право на призначення відповідної пенсії.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з абзацом 7 частини 2 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

На відміну від пенсій за віком правила призначення пенсій за вислугу років регламентуються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

За змістом статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Отже, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» фактично визнається той факт, що пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є різними державними пенсіями. Різниця при цьому обумовлюється юридичними та фактичними підставами призначення цих видів пенсій та джерелами фінансування.

З огляду на викладене, положення частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не розповсюджується на осіб, які отримують пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо твердження позивача стосовно винесення оскаржуваної вимоги не уповноваженою на те особою, то суд не погоджується з таким твердженням з огляду на таке.

Відповідно до Положення про Головне управління ДФС у Полтавській області, затвердженого наказом ДФС України від 27.03.2017 №202, ГУДФС у Полтавській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно наказу ГУДФС у Полтавській області від 01.12.2016 №1662 (а.с. 36-37) на виконуючого обов'язки ГУДФС у Полтавській області Коротюка Д.В. покладено тимчасові обов'язки по керівництву структурними підрозділами: управління погашення боргу, управління аудиту, управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури (з урахуванням наказу від 10.04.2017 №928 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 10.12.2016 №1662» - управління погашення боргу а.с. 34-35).

Як слідує із копії вимоги від 05.04.2017 №Ф-680-17 (а.с. 13), остання підписана керівником (заступником керівника) ГУДФС у Полтавській області Коротюком Д.В.

Отже, на переконання суду оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.04.2017 №Ф-680-17 підписана уповноваженою на те особою.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Суд зазначає, що підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена 12.05.2015, номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем НОМЕР_3 (а.с. 10).

Разом з тим, у випадку припинення підприємницької діяльності - фізичної особи зобов'язання не припиняються, а залишаються за підприємцем як фізичною особою. ОСОБА_1, незважаючи на реєстрацію припинення його підприємницької діяльності, несе відповідальність за своїми зобов'язаннями, у тому числі, і за зобов'язаннями по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи викладене, з огляду на підтвердження в ході розгляду справи факту неподання ФО-П ОСОБА_1 звітів про нарахування єдиного внеску, безпідставності несплати останнім єдиного внеску у сумі 20568,43 грн, та обґрунтованості застосування у зв'язку з цим до нього штрафних санкцій на загальну суму 3865,66 грн, суд приходить до висновку, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.04.2017 №Ф-680-17 прийнято на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законодавством України та з урахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Керівника (заступник керівника) Головного управління ДФС у Полтавській області Коротюка Дмитра Володимировича, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко