Справа № 804/2699/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 р. Справа № 804/2699/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Бондаренко О.М.,
представника відповідача Головка С.С.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паперова фабрика» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Метал Сервіс - 2014» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Паперова фабрика» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» за період з 01.06.2016 по 31.08.2016, за результатами якої складений акт від 30.12.2016 №3893/04-61-14-01/39265179. Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій між ТОВ «Паперова фабрика» та ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014», що в свою чергу слугувало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість на суму у розмірі 1836910,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/2699/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22 травня 2017 року. Останнє судове засідання відбулося 21 липня 2017 року.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надав письмові пояснення, в яких зазначив, що всі здійснені господарські операції з ТОВ «Паперова фабрика» були реальними та підтверджені всіма необхідними первинними документами.
У судовому засіданні 21.07.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню судом з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Паперова фабрика» (далі - ТОВ «Паперова фабрика») (і.к. 39265179), зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.06.2014, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.06.2014, перебуває на обліку в ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська з 20.06.2014, в тому числі як платник податку на додану вартість на підставі свідоцтва від 05.08.2014 №200184196.
Згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: Код КВЕД 17.12. Виробництво паперу та картону (основний); Код КВЕД 17.23. Виробництво паперових канцелярських виробів; Код КВЕД 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 49.41. Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 58.11. Видання книг; Код КВЕД 58.13. Видання газет.
Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Паперова фабрика» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» за період з 01.06.2016 по 31.08.2016, результати якої оформлені актом від 30.12.2016 №3893/04-61-14-01/39265179.
Згідно з висновками означеного акта ТОВ «Паперова фабрика» в порушення п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, завищено податковий кредит з податку на додану вартість, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1836910,00 грн.
Підставою для таких висновків стала інформація з електронних баз податкового органу про те, що ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» не здійснювало придбання товару, який в подальшому реалізований позивачу; окрім того, вказане підприємство не може бути виробником такого товару, оскільки у нього відсутні основні засоби та технічні можливості для його виробництва. ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» не придбавало послуг перевезення вантажу, а здійснити таке перевезення самостійно у нього відсутні технічні можливості.
Разом з тим, встановлено, що ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» орендує виробничі потужності у ТОВ «Паперова фабрика» згідно з договором оренди від 01.06.2016 №87/07, а саме: оренда гідророзбивача ГРВм - 16, який знаходиться на території ТОВ «Паперова фабрика», при цьому між вказаними підприємствами не укладався договір оренди приміщення для здійснення виробничого процесу.
Під час перевірки посадовими особами контролюючого органу проаналізовано прибуткові ордери та видаткові накладні та встановлено, що в деяких періодах ТОВ «Паперова фабрика» оприбуткувало на складі паперово - сировинний напівфабрикат раніше, ніж виписано податкову накладну.
Суд погоджується з висновками відповідача, зробленими в акті від 30.12.2016 №3893/04-61-14-01/39265179 щодо не спрямованості правочинів, укладених позивачем з ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» на реальне настання правових наслідків, у зв'язку з таким.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем і ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014».
В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу товару від 29.06.2016 № 37, на підставі якого ТОВ «Паперова фабрика» декларувало придбання у червні - серпні 2016 року товару: паперово - сировинного напівфабрикату 5Б3, абразивних дисків відрізних. Всього сума придбання склала 11021457,70 грн. (в т.ч. ПДВ - 8817166,16 грн.)
На підтвердження виконання означеного договору від 29.06.2016 №37 позивачем надані: податкові, видаткові накладні, платіжні доручення, прибуткові ордери, накладні вимоги.
Дослідивши надані документи, суд не приймає означені документи як належні докази на підтвердження реального отримання товарів від ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014», реальності настання наслідків фінансово - господарської діяльності позивача із зазначеним контрагентом та правомірності формування податкового кредиту, з огляду на таке.
Відповідно до з п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
У відповідності до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг, або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Як встановлено судом, що також зазначено перевіряючими контролюючого органу в акті перевірки, ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» не є виробником товару, який поставлений ТОВ «Паперова фабрика» (паперово - сировинного напівфабрикату 5 Б3, абразивних дисків відрізних).
Також під час перевірки відповідачем здійснено аналіз зареєстрованих податкових накладних, які складалися в адресу ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» - контрагентами - постачальниками, за результатами чого встановлено, що ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» не здійснювало придбання реалізованих ТОВ «Паперова фабрика» товарів.
В матеріалах справи міститься цивільно - правовий договір від 01.06.2016, укладений між ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» та ОСОБА_6 (і. к. НОМЕР_1), за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання виготовити паперово-сировинний напівфабрикат 5 Б-3.
Суд критично оцінює означений договір як доказ придбання ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» поставленого позивачу товару, з огляду на те, що жодних документів на підтвердження виконання його умов сторонами договору не надано. Також, враховуючи обсяг задекларованого постачання товару на користь ТОВ «Паперова фабрика» всього на загальну суму у розмірі 11021457,70 грн. (в т.ч. ПДВ - 8817166,16 грн.), громадянин ОСОБА_6 не мав можливості здійснити таке потужне виробництво. Разом із тим, винагорода виконавця (виробника) за договором від 01.06.2016 склала 8000,00 грн., у той час як обсяг постачання ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» в адресу ТОВ «Паперова фабрика» становить 11021457,70 грн..
Окрім того, за умовами договору купівлі-продажу товару від 29.06.2016 №37, укладеного між ТОВ «Паперова фабрика» та ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014», постачальник (ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014») взяв на себе зобов'язання здійснити доставку товару на склад покупця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2.
Проте, у ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» відсутні основні фонди та транспортні засоби, як у власності, так і в користуванні. За інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних у періоді, що перевірявся, відсутнє придбання підприємством ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» послуг з оренди автомобілів та/або експедиційних послуг.
Із означених підстав судом не приймається як доказ договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.06.2016, укладений між ПП ОСОБА_7 та ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014».
З урахуванням того, що ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» не є імпортером, не здійснювало придбання вказаного товару - паперово-сировинного напівфабрикату 5Б-3 у його виробника, то і право на формування податкового кредиту у ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» та ТОВ «Паперова фабрика» відсутнє.
Суд відзначає, що згідно довідки від 06.07.2017 вих. №19/б, складеної головним бухгалтером ТОВ «Паперова фабрика» ОСОБА_8, заборгованість ТОВ «Паперова фабрика» перед ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» за поставлений товар станом на 06.07.2017 становить 10573505,54 грн.
З наведеного видно, що позивачем оплата більшої частини товару здійснена так і не була, відтак суми податку на додану вартість, на які останнім сформований податковий кредит, фактично ним до бюджету не сплачувалися, що в свою чергу свідчить про відсутність факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), які придбані платником податку та виключає можливість формування податкового кредиту, оскільки податкові зобов'язання сторін даного правочину будуть неправомірно перенесені на бюджет шляхом необґрунтованого зменшення податкових зобов'язань або здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.
Суд зазначає, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.
Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.
Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів. Тому мотивація суб'єкта господарювання при вступі у господарські правовідносини повинна ґрунтуватися на тому, що розмір очікуваного доходу від господарської операції повинен бути істотним у порівнянні з розміром очікуваної податкової вигоди.
Для цього необхідно встановити, чи були зазначені операції (за умови досягнення поставлених завдань) спрямовані на одержання прибутку; чи було досягнуто платником заплановану мету господарських операцій та у разі її недосягнення встановити, які фактори перешкодили цьому; чи були у платника об'єктивні економічні підстави, не пов'язані з отриманням податкових переваг, для виконання цих операцій; чи було визначено платником ринкові ризики, супутні цим операціям; чи було фактично виділено платником кошти на виконання цих операцій; чи були співрозмірні залучені платником кошти та ресурси для виконання цих операцій з отриманим доходом з точки зору господарської розумності, відповідності дій суб'єкта господарювання звичаям ділового обороту.
При цьому, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою.
Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
В матеріалах справи міститься договір оренди від 01.06.2016 № 87/07, на підставі якого ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» орендує виробничі потужності у ТОВ «Паперова фабрика», а саме: гідророзбивач ГРВм - 16, який знаходиться на території підприємства ТОВ «Паперова фабрика», за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2, але при цьому договір оренди приміщення для здійснення виробничого процесу між означеними підприємствами не надано.
До того ж, згідно наданого до перевірки технічного опису обладнання - гідророзбивача ГРВм -16 зазначено, що дане обладнання переробляє макулатуру з можливим додаванням хімічних речовин. Згідно Єдиного реєстру податкових накладних у підприємства ТОВ «Дніпро Метал Сервіс -2014» відсутнє придбання сировини, необхідної для виготовлення паперово - сировинного напівфабрикату 5Б - 3, у т.ч. макулатури та будь-яких хімічних речовин.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13 необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно - правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).
Судом також встановлено, що згідно наданої ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» до податкового органу декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, а саме: додатку АМ до декларації, у вказаної юридичної особи відсутнє майно та основні фонди.
Згідно звіту 1-ДФ за перший квартал 2016 року (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку) на підприємстві ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» працювало 5 осіб, в т.ч. директор. Згідно звіту 1-ДФ за другий квартал 2016 року (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку) на підприємстві ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» працювало 3 особи, в т.ч. директор. Згідно звіту 1-ДФ за третій квартал 2016 року (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку) на підприємстві ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» працювала 1 особа, в т.ч. директор.
Окрім того, згідно форми Д 4 (Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) кількість працюючих у червні 2016 року склала 0 осіб. Згідно Форми Д4 (Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) кількість працюючих у липні 2016 року склала 0 осіб. Згідно Форми Д4 (Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) кількість працюючих у серпні 2016 року склала 0 осіб.
Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника - покупця товарів (робіт/послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком.
Суд відмічає, що з метою підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди встановленню підлягає їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Відтак, хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.
Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 по справі № К/800/3230/13 (номер судового рішення в ЄДРСР № 38692797).
Суд відзначає, що відсутність оплати з боку ТОВ «Паперова фабрика» за поставлені ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» товари з 2016 року вказує на відсутність факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку, що в свою чергу виключає можливість та правомірність формування податкового кредиту.
Судом в процесі розгляду справи не встановлено рух активів від ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014» до ТОВ «Паперова фабрика» в процесі здійснення господарських операцій та взагалі їх реальності. Відтак, позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту у періоді, що перевірявся, суму у розмірі 1836910,00 грн., сформованого за наслідками взаємовідносин із ТОВ «Дніпро Метал Сервіс - 2014».
За таких обставин, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Згідно статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись статтями 94, 159 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 липня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова