Справа № 812/667/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року справа №812/667/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі №812/667/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-фінансова компанія «Донбаспромсировина» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-фінансова компанія «Донбаспромсировина» (далі ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 14.04.2017 № щодо збільшення податкового зобовязання з орендної плати юридичних осіб на суму 102124,72 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25531,08 грн. (а.с. 3-7).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року зазначений позов ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» задоволений повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 14.04.2017 № щодо збільшення податкового зобовязання ТОВ «Виробничо-фінансова компанія «Донбаспромсировина» за платежем «орендна плата з юридичних осіб, код платежу: 18010600» на суму 102124 гривні 72 копійки та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25531 08 копійок (а.с. 182-185).

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, ненадання належної правової оцінки всім обставинам, які мають значення для справи, у звязку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначив, що ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 р., в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, на час проведення антитерористичної операції субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільнено від сплати користування земельними ділянками державної та комунальної власності, проте порядок звільнення від сплати за використання таких земельних ділянок наведеною нормою не визначений (а.с.227-229).

Від позивача, засобами електронного звязку, надійшли письмові заперечення на доводи апеляційної скарги,в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін ( а. с. 246 -251).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» зареєстровано в якості юридичної особи, , має в відокремлений підрозділ Лисичанську філію ТОВ «ВКФ «Донбаспромсировина», , 93100, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Орджонікідзе, буд.140 (а.с.11-18).

09.06.2009 між Лисичанською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» (Орендар) та укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3542 га для експлуатації полотнопрошивного цеху №2 та будівлі КПЦ-80, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Орджонікідзе, 140. Відповідно до п.9 зазначеного вище договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі: на період експлуатації 16887,83 грн. Відповідно до п.11 договору - орендна плата вноситься орендарем щомісячно в розмірі на період експлуатації 1407,32 грн. Відповідно до п.14 договору земельна ділянка передається в оренду для експлуатації полотнопрошивного цеху №2 та будівлі КТЦ-80. Дата державної реєстрації договору оренди 01.07.2009, номер запису у книзі записів державної реєстрації 87 (а.с. 31-36).

Між ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» та Лисичанською міською радою оформлено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку у межах м.Лисичанська державної або комунальної власності, грошова оцінка якої проведена на 01.02.2002, акт приймання-передачі обєкта оренди земельної ділянки від 01.07.2009, акт встановлення меж земельної ділянки від 03.04.2009, план відведення земельної ділянки (а.с.37-40).

08.11.2013 між Лисичанською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,4025 га, для розширення земельної ділянки цеху із переробки втор сировини, кадастровий номер :56:002:0042, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Орджонікідзе, 140. Відповідно до п.9 зазначеного вище договору, орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі: на період експлуатації 27096,95 грн. Відповідно до п.11 договору - орендна плата вноситься орендарем щомісячно в розмірі на період експлуатації 2258,08 грн. Відповідно до п.14 договору земельна ділянка передається в оренду для розширення земельної ділянки із переробки втор сировини. Дата державної реєстрації договору оренди 07.12.2013, номер запису про інше речове право 3732963 (а.с.41-47).

Між ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» та Лисичанською міською радою оформлено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку у межах м.Лисичанська державної або комунальної власності, грошова оцінка якої проведена на 01.02.2002, 07.12.2013 акт приймання-передачі обєкта оренди земельної ділянки, план встановлення меж земельної ділянки, акт встановлення меж земельної ділянки від 06.09.2013 (а.с. 48-52).

В подальшому, до обох договорів укладались додаткові угоди, які є невідємною частиною договорів.

Позивачем надані до ДПІ у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності): звітна за 2014 рік за період з 01.01.2014 до 31.12.2014 в сумі 50942,52 грн. (а.с.122-123); звітна за 2015 рік за період з 01.01.2015 до 31.12.2015 в сумі 47720,45 грн. (а.с.119-120); звітна за 2016 рік за період з 01.01.2016 до 31.12.2016 в сумі 47720,45грн. (а.с.161-162); уточнююча за 2014 рік за період з 01.01.2014 до 31.12.2014, річна сума податкового зобовязання зменшена до 33961,68 грн. (а.с.165-168); уточнююча за 2015 рік за період з 01.01.2015 до 31.12.2015 річна сума податкового зобовязання зменшена до 47720,45 грн. (а.с.113-114, 115-117169-172); уточнююча за 2016 рік за період з 01.01.2016 до 31.12.2016 річна сума податкового зобовязання зменшена до 15906,85 грн. (а.с.111-112,173-176).

ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 у порядку ст.76 гл.8 р.ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової даних, задекларованих у податковій звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» за період 2014-2016 роки, за результатами якої складено акт №28/12-32-12-03/24846925 від 27.02.2017 (а.с.19-25).

За висновками акту перевірки встановлено несвоєчасне подання позивачем податкової звітності з плати за землю за 2016 рік № від 07.02.2017 (уточнююча) в порушення абз. 2 п.286.4 ст.286 ПК України та встановлено відповідальність в порушення п.288.1 та 288.4 ст.288 Податкового кодексу України ТОВ «ВКФ «Донбаспромсировина» занизило податкові зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 102124,72 грн. (ас. 25).

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем до відповідача подані заперечення, які залишені без задоволення висновком відповідача №600/10/12-32-12-03-17 від 29.03.2017 (а.с. 26-28, 29-30).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 14.04.2017, яким за порушення п.288.1 та 288.4 ст.288 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму податкового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 127655,80 грн., з яких: 102124,72 грн. за податковими зобовязаннями; 25531,08 грн. за штрафними санкціями (а.с.8).

Спірним у справі є правомірність податкового повідомлення рішення форми «Р» № від 14.04.2017, яким за порушення п.288.1 та 288.4 ст.288 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму податкового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 127655,80 грн., з яких: 102124,72 грн. за податковими зобовязаннями; 25531,08 грн. за штрафними санкціями.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон №1669) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст.285 ПК України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру ( ст.286 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

За приписами п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків і які є узгодженими з дати подання декларацій.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 ПК України).

Згідно з нормами п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до ПК України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1669 Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), м. Лисичанвськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Орендовані ТОВ «ВФК «Донбаспромсировина» земельні ділянки мають комунальну форму власності та розташовані в м. Лисичанську Луганської області, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р здійснювалася антитерористична операція, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач в силу статті 6 Закону № 1669 був звільнений від плати за її використання до 08.06.2016, а саме, до внесення змін до вказаної норми Закону.

Згідно зі ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними посилання відповідача на зазначену норму Закону, оскільки статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній з 08.06.2016 на момент винесення спірного повідомлення рішення) звільнено субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території м. Луганська органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З додатків № 1, 2 (відомості про наявність земельних ділянок) до декларації з плати за землю встановлено, що податок за землю сплачується за обєкти, які розташовані на території м. Лисичанська, яке не входить до вказаного переліку (а. с. 118,121).

Тобто, згідно з положеннями Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних субєктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 до 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно позивача була встановлена при розгляді даної справи, що вказує на відсутність у відповідача законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення щодо позивача за період з 14.04.2014 до 07.06.2016, внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення податкового повідомлення - рішення форми «Р» № від 14.04.2017, яким позивачу збільшено суму податкового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 127655,80 грн. є протиправним і підлягає скасуванню.

Право платника податків в разі самостійного виявлення помилки подати уточнюючу декларацію закріплене в ст. 50 ПК України.

Отже, задекларовані в уточнюючих деклараціях позивача нульові показники зобовязання з орендної плати за землю протягом періоду з травня 2014 року до квітня 2016 року відповідають вимогам Закону №1669 і свідчать про реалізацію позивачем зазначеного права.

Суд першої інстанції з огляду на наведені норми законів, якими регулюються спірні відносини, дійшов обґрунтованого висновку, що помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету, не може вважатися грошовим зобовязанням, яке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обовязкові елементи, як обєкт та базу оподаткування. Обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобовязання. Тому подання платником уточнюючого розрахунку в порядку статті 50 Податкового кодексу України у звязку з самостійним виявленням помилок у показниках податкової звітності щодо суми обчисленого податку, які мали наслідком декларування надлишкових сум, не може вважатися погашенням грошового зобовязання з огляду на обєктивну відсутність такого.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір за суттю вирішений з дотриманням норм матеріального та процесуального законів, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст.206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі №812/667/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-фінансова компанія «Донбаспромсировина» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_2