Справа № 812/1028/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1028/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Вакуленка А.В.,

представника позивача - Біленького В.І., довіреність від 12.01.2017;

представника відповідача - Анохіної Г.О., довіреність від 15.03.2017 № 291/9/12-32-10-00-17;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Укрбудпостач і К» до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05.08.2016 № , -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2017 року приватне підприємство «Укрбудпостач і К» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач, ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області) з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 05 серпня 2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у липні 2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку з нарахування та сплати земельного податку позивачем, про що складено акт від 13.07.2016 № 1050/12-14-12-03/33871256 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по земельному податку ПП «Укрбудпостач і К», код за , за 2014 рік, 2015 рік, січень-лютий 2016 року. В результаті цієї перевірки було встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, тобто за затримку на 310 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 123 034,39 грн, зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%, що склало 14 660,87 грн. На підставі цього акту винесено податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 № .

З посиланням на статті 75, 76 Податкового кодексу України, пункт 3 розділу ІІ Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», позивач зазначив, що законодавець встановив імперативну заборону на проведення органами ДФС України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік. При цьому, вказана заборона стосується будь-яких видів перевірок, тобто документальних, фактичних або камеральних. Виключення з цієї заборони передбачені лише якщо: 1) суб'єкт господарювання має обсяг доходу понад 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік; 2) перевірка проведена з дозволу Кабміну, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України; 3) у випадку, якщо суб'єкт господарювання ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари (з 01.01.2015).

Відповідач 13.07.2016 провів камеральну перевірку з питань строків сплати земельного податку за 2014, 2015 та п'ять місяців 2016 року. Оскільки перевірка проведена у 2016 році за попередні календарні роки, вона підпадає під законодавчу заборону, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону № 71-VІІ№ 71-VІІ. При цьому позивач не підпадає під жодне виключення за заборони, оскільки обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, що підтверджується фінансовим звітом, камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не з дозволу Кабміну, не за рішенням суду або згідно з вимогами КПК України, позивач не здійснює операцій з підакцизними товарами.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 05.08.2016 № .

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а також надав письмові пояснення від 29.08.2017 (арк.спр.83-86), в яких зазначив, що згідно з п.п.269.1.1 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). Фактичним власником земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,8556 га, згідно виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 12.07.2013 є ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2. Позивачу про це стало відомо тільки на початку 2016 року, коли підприємством було подано позов про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. Виходячи з приписів п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України позивач з 12.07.2013 не був власником земельної ділянки і не зобов'язаний був платити земельний податок за спірну ділянку, і відповідач не виконав приписи цієї статті. Оскільки у позивача немає доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він і платив податок. Таким чином, ненарахування земельного податку ОСОБА_3 є грубим порушенням статей 269, 286 ПК України.

Також представник позивача зазначив, що з урахуванням приписів статей 46, 75 Податкового кодексу України здійснення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по земельному податку, нормами податкового законодавства не передбачено. Перевірку податкової звітності по земельному податку можна проводити лише документальною перевіркою, що проводиться відповідно до плану - графіка перевірок. Посилання відповідача на п.5.2 Податкового кодексу України є недоречним, оскільки Закон № 71-VIII від 28.12.2014 вносить зміни до Податкового кодексу України, а не запроваджує нові поняття, терміни, правила та положення інших актів, що суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову від 09.08.2017 (арк.спр. 22-24). Так, зазначив, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення ПП «Укрбудпостач і К» граничних термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по земельному податку за 2014, 2015, січень - лютий 2016 року в сумі 123 304,39 грн протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 71-VIII перевірки в 2015 та 2016 роках підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України. Пунктом 5.2 ПКУ визначено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 75, 76 Податкового кодексу України відповідач не здійснював запитів про надання жодних документів бухгалтерського та податкового обліку для цілей перевірки, а також виходу на юридичну адресу підприємства з метою проведення перевірки. Камеральна перевірки позивача з питання своєчасності сплати податкових зобов'язань була проведена виключно за даними податкової звітності, наданої до ДПІ у м. Сєвєродонецьку та бази даних системи обліку платежів ДФС України. Законом № 71 не внесені зміни до статті 75 ПКУ щодо заборони проведення камеральних перевірок податковим органом. Таким чином, камеральна перевірка не є перевіркою підприємств, установ та організацій, на які пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» накладено мораторій на їх проведення. Отже, дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки та визначення суми штрафних санкцій за порушення позивачем граничних строків сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по земельному податку позивача, є законними.

На підставі викладеного, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Судом установлено, що приватне підприємство «Укрбудпостач і К» зареєстровано як юридична особа 21.12.2005, № запису 1 000431, місцезнаходженням підприємства є Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Ворошилова, буд. 5, оф. 205, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.07.2017 за № (арк.спр. 14-17).

13.07.2016 ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності по земельному податку ПП «Укрбудпостач і К» за 2014 рік, 2015 рік, січень - лютий 2016 року, за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки від 13.07.2016 № 1050/12-14-12-03/33871256, згідно з висновками якого дані камеральної перевірки свідчать про порушення ПП «Укрбудпостач і К» граничних термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань по земельному податку за 2014 рік, 2015 рік, січень - лютий 2016 року в сумі 123 304,39 грн протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) земельного податку передбачена ст. 126 Податкового кодексу України (арк.спр. 8 - 9).

На підставі зазначеного акта камеральної перевірки ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 05.08.2016 № , яким у відповідності до статті 126 глави 11 Податкового кодексу України за затримку на 310 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 123 304,39 грн зобов'язано ПП «Укрбудпостач і К» сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 24 660,87 грн за платежем - земельний податок з юридичних осіб, код платежу 18010500 (арк.спр. 10).

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає таке.

У пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З аналізу вищенаведеної норми матеріального права слідує, що законодавець встановив імперативну заборону на проведення органами ДФС України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік. При цьому, вказана заборона стосується будь-яких видів перевірок, тобто документальних, фактичних або камеральних.

Виключення з цієї заборони передбачені лише якщо:

1) суб'єкт господарювання має обсяг доходу понад 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік;

2) перевірка проведена з дозволу Кабміну, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України;

3) у випадку, якщо суб'єкт господарювання ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари (з 01 січня 2015 року).

Проведена ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області 13 липня 2016 року камеральна перевірка підпадає під законодавчу заборону, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

При цьому, суд встановив, що ПП «Укрбудпостач і К» не підпадає під жодне виключення з заборони, оскільки обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, що підтверджується фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік (арк.спр. 11); камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за дозволом Кабміну, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України; позивач не здійснює операцій з підакцизними товарами і доказів протилежного суду не надано.

Суд вважає, що камеральна перевірка підпадає під заборону, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VII, оскільки за змістом цієї норми заборона встановлена для всіх видів податкової перевірки, в тому числі і камеральної.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

З аналізу положень статей 54, 58 ПК України вбачається, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення є акти перевірок податкового органу, у яких зафіксовано порушення податкового законодавства.

Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральну перевірку відповідачем проведено 13.07.2016.

На той час п.п. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України передбачав, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою, зокрема, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Тобто, у 2016 році Податковим кодексом України чітко визначалось, що питання своєчасності та повноти сплати податків перевіряються податковим органом лише в рамках проведення документальної перевірки.

Таким чином, з огляду на зміст вищенаведених норм, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Слід зазначити, що Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту: «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Станом на дату проведення перевірки 13.07.2017 своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання взагалі не могла досліджуватися в межах камеральної перевірки.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що камеральна перевірка ПП «Укрбудпостач і К» проведена відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення та всупереч положенням статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на дату проведення перевірки), тобто протиправно. А, отже, і винесене за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення від 05 серпня 2016 року № також є протиправним.

Іншим доводам позовної заяви та заперечень проти позову суд не надає оцінку через незаконність проведеної камеральної перевірки.

Правова позиція, відповідно до якої у разі незаконності перевірки незаконним є і прийняте за її результатом рішення контролюючого органу, була висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року №21-425а14 (реєстраційний номер в ЄДРСР 43075087), яка в силу вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватися судами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн згідно з платіжним дорученням від 14.07.2017 № 65 (арк.спр. 2), який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Укрбудпостач і К» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 05 серпня 2016 року № , яким зобов'язано приватне підприємство «Укрбудпостач і К» сплатити штраф у сумі 24 660,87 грн за платежем «земельний податок з юридичних осіб».

Стягнути на користь приватного підприємства «Укрбудпостач і К» (93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 2А, ідентифікаційний код юридичної особи 33871256) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ідентифікаційний код юридичної особи 39890583) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 01 вересня 2017 року.

Суддя А.Г. Секірська