Справа № 753/15150/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Коротких А.Ю.

Літвіної Н.М.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Борисполі Департаменту патрульної поліції на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Борисполі Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор патрульної поліції у м. Борисполі лейтенант поліції Маковій Сергій Валентинович про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення від 08 серпня 2016 року Серія ПС2 №317620, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції, третя особа Інспектор патрульної поліції у м. Борисполі лейтенант поліції Маковій Сергій Валентинович про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення від 08 серпня 2016 року Серія ПС2 № 317620.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року даний адміністративний позов - задоволено.

Постанову Інспектора патрульної поліції у м. Борисполі лейтенант поліції Маковій Сергій Валентинович у справі про адміністративні правопорушення від 08 серпня 2016 року Серія ПС2 № 317620 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в м. Борисполі Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 08300, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого у м. Києві - 02099, АДРЕСА_1, сплачений судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постанови нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою в справі про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2016 року Серія ПС2 № 317620 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові вказано, що позивач порушив вимоги пункту 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке стало підставою для винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що при притягненні позивача до відповідальності інспектор патрульної служби діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови відповідача, тоді як в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та стягнення судового збору, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: <…> правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, <…> частини перша, друга і третя статті 122, стаття 126 <…>.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 статті 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 08 серпня 2016 року ОСОБА_3 на власному автомобілі НОМЕР_2, прямуючи з міста Києва до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області (місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, 63), рухаючись по вулиці Київський Шлях у місті Борисполі, приблизно о 14 год. 30 хв. здійснював проїзд регульованого перехрестя з вулицею Френкеля. В постанові зазначено, що даний переїзд позивачем здійснено на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 статті 122 КУпАП, про що і була складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Цей факт не підтверджується жодним доказом окрім власних пояснень інспектора, що складав оскаржувану постанову.

Так, відповідно до ч. 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Втім, у даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків; фото або відео фіксації) на підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП - є недоведеним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому дії інспектора патрульної поліції у м. Борисполі лейтенант поліції Маковій Сергія Валентиновича по складанню постанови у справі накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ПС2 №317620 від 08 серпня 2016 року слід визнати неправомірними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволення не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 статті 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком апелянта про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 4 статті 288 КУпАП при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності судовий збір не сплачується, а тому судом неправомірно стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір за подання даного позову у розмірі 551,200 грн.

Відповідно до ч.3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Тобто, у будь-якому разі, помилково сплачений судовий збір підлягає поверненню (за заявою позивача), а не стягненню за рахунок відповідача.

Приймаючи до уваги те, що у постанові суду першої інстанції помилковими є лише деякі з його висновків, а інші висновки є законними і обґрунтованими, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування судового рішення у частині.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Борисполі Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року в частині закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122 КУпАП та в частині розподілу судових витрат - скасувати.

В іншій частині постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Коротких А.Ю.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.