Справа № 823/1200/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року справа № 823/1200/17

м. Черкаси

16 год. 14 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Потенко А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача - Зіменка С.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2017 року до суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_3, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 25.04.2017 №1 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на загальну суму 14441 грн 59 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31 жовтня 2013 року Черкаська міська рада, як землевласник, і гр. ОСОБА_3, як землекористувач, уклали угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, відповідно до якої, об'єктом угоди є частина прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, яку використовує землекористувач маючи у власності нежитлові приміщення. Однак, Черкаська міська рада рішень про надання позивачу у власність чи у користування земельної ділянки, на якій розташований вказаний в угоді об'єкт, не приймала і фактично земельну ділянку у користування не передавала. Позивач вважає, що вона не мала права на отримання у користування і фактично не отримувала у власність чи у користування частини прибудинкової території по АДРЕСА_1 а відповідно й не є суб'єктом плати за землю у вигляді земельного податку чи орендної плати. За таких обставин, нараховані відповідачем зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб не відповідають законодавчо встановленому порядку і суперечить нормам чинного законодавства України. З чого випливає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 25 квітня 2017 року № 1 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на загальну суму 14 441 грн. 59 коп., має бути скасовано повністю. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з вищевикладених підстав.

Представник відповідача позов не визнав, просивши відмовити в його задоволенні та надав заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що згідно з вимогами Податкового кодексу України, з урахуванням коефіцієнтів індексації ГУ ДФС у Черкаській області проведено нарахування ОСОБА_3 грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб та винесено податкове повідомлення - рішення від 25.04.2017 № 1 про призначення податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 14441,59 грн. Представник відповідача наголошував, що у зв'язку з наявним договором оренди землі, ОСОБА_3 правомірно нараховане грошове зобов'язання, оскільки відповідно до статей 206 Земельного кодексу України, ст. 287, 288 Податкового кодексу України користування землею в Україні є платним і всі землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати плату за землю.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

31.10.2013 між Черкаською міською радою (Землевласник) та громадянкою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) (Землекористувач) укладено Угоду про справляння плати за користування частини прибудинкової території, зареєстрованої в управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури, містобудування та інспектування 31.10.2013 за № 1003.

Об'єктом угоди є частина прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1, яку використовує землекористувач, маючи у власності нежитлові приміщення (п.1.1 Угоди).

Згідно п.2.1 угода укладається до 01.10.2016.

У разі. Якщо Землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку дії цієї Угоди, та за відсутності письмових заперечень Землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії Угоди, ця Угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах (п.2.3 Угоди).

Невід'ємною частиною Угоди є розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території (п.6.1 Угоди).

Відповідно до розрахунку, плата за користування земельною ділянкою з 2014 року становить:

2014 рік - сума орендної плати згідно договору від 31.10.2013 року 7612,03 грн.

2015 рік - коефіцієнт індексації 1, 249 (орендна плата: 7612,03*1,249 = 9507,42 грн).

2016 рік - коефіцієнт індексації 1,433 (орендна плата: 9507,42*1,433(проіндексовано нормативно грошову оцінку землі за 2016 рік та донараховано орендну плату 2716,1 грн., яка була сплачена 28.03.2017 року) = 13624,14 грн.).

2017 рік - коефіцієнт індексації 1,06 (орендна плата: 13624,14*1,06 = 14441,59 грн.)

25.04.2017 Головного управління ДФС у Черкаській області у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань, винесено податкове повідомлення - рішення № 1 щодо ОСОБА_3 з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік на суму 14441, 59 грн.

Не погоджуючися з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 зверталась із скаргою до ДФС України, рішенням якої від 06 липня 2017 року № 8500/К/99-99-11-02-01-14 залишено без змін податкове повідомлення-рішення головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 25 квітня 2017 року № 1, а скаргу без задоволення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 не припинила володіння частиною нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 та не надавала заперечень про продовження використовування частину прибудинкової території після закінчення строку дії Угоди.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Земельні правовідносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а порядок справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України від 6 жовтня 1998 року № 161 «Про оренду землі» (далі - Закон № 161), іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно ст. 4 Закону № 161, орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. (ст. 6 Закону № 161)

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. (ст. 13 Закону № 161).

Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. (ст. 15 Закону № 161)

У відповідності до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно ст. 31 Закону № 161 договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи норми ст. 654 Цивільного кодексу України розірвання договору здійснюється у формі договору та відповідні відомості такого договору повинні вноситись до державного реєстру земель.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ст. 33 Закону № 161).

Питання орендної плати за землю державної і комунальної власності врегульовані статтею 288 Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування -земельна ділянка, надана в оренду (п.288.2-288.3 ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, зокрема, не може бути меншою не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території відповідній території.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. (п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України).

Згідно п. 287.8 ст. 287 ПК України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, оскільки договір оренди, містить всі істотні умови та здійснена його реєстрація, а також враховуючи відсутність підстав для розірвання договору, суд вважає, що винесене ППР є правомірним.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено суду правомірність прийнятого оскаржуваного рішення.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги статті 94 КАС України відшкодування витрат, понесених позивачем не передбачено.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити сторонам.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 04.09.2017