Справа № 820/1190/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"29" серпня 2017 р. № 820/1190/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Стрєлка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2
про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, за участі третьої особи:т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30 грудня 2016 року № 598 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 /М-083479/, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України від «Про національну поліцію» у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;поновити його на роботі начальника сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з « 06» січня 2017 року до дня поновлення на роботі.

Позивач вважає вказаний наказ протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 /М-083479/, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України від «Про національну поліцію» у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав що дії відповідача законні, наказ правомірний, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач працював начальником сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», набрання чинності з 07.11.2015 Закону України «Про Національну поліцію» було утворено новий територіальний орган Національної поліції України - Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі-ГУНП).

Наказом Національної поліції України від 22.01.2016 № 53 було запроваджено нові форми і методи роботи ГУНП в Харківській області.

Наказом Національної поліції України від 25.01.2016 № 61 «Про організаційно штатні зміни в ГУНП в Харківській області» затверджені тимчасові штати, які оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 29.01.2016 року №54.

Наказом Національної поліції України від 24.10.2016 №1053дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області» затверджено штати ГУНП в Харківській області, які оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 02.11.2016 №1143. Також в наказі зазначено, що всі тимчасові штати ГУНП в Харківській області втратили чинність.

Наказом ГУНП в Харківській області від 30.12.2016 № 598 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів) з 03.01.2017 року.

Суд зазначає. що підставою звільнення була та обставина, що позивач з 02.11.2016 року та до закінчення двомісячного строку не звернувся до ГУНП в Харківській області з рапортом (заявою) про надання згоди про призначення на іншу посаду.

Суд вказує, що частиною 1 ст.68 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби з поліції за два місяці до такого звільнення.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що на виконання цієї норми Закону, 02.11.2016 року позивач був персонально письмово попереджений про скорочення його з посади та можливе звільнення зі служби з поліції.

Також, позивача додатково ознайомлено зі змістом статті 68 Закону України «Про національну поліцію», що підтверджується власноручно написаним рапортом позивача.

Суд вважає за необхідним вказати, що відповідно до ч.2 ст.68 Закону, поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров»я, ставлення до виконання службових обов»язків на іншу посаду в будь-якому органі ( закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.

Аналізуючи зміст вище зазначеної статті суд приходить до висновку, що обовязковою передумовою призначення поліцейського на іншу посаду в разі скороченя його посади є його обовязкова згода до закінчення двомісячного строку з дня його попередження про можливе подальше звільнення зі служби.

Як було встановлено судом та не заперечувалось позиваем по справі, що йому було запропоновано написати рапорт на призначення на іншу посаду в поліції.

Також судом встановлено та зазначена обставина підтверджується матеріалами особової справи, що позивачем рапорту до ГУ НП у Харківській області про надання згоди на призначення на іншу посаду не надавався.

Щодо посилання позивача наданого в судовому засіданні, що ним ним до відділу кадрів Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області було надано рапорт щодо включення його до постійного штату.

Зазначене твердження також було підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 начальника відділу кадрів Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області який в судовому засіданні вказав, що дійсно, в його присутності позивачем було написано рапорт про включення його до постійного штату та ним, ОСОБА_3 його було відвезено до відділу кадрів ГУ НП у Харківській області.

Суд до вище зазначених тверджень підходить критично, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 2 розділу 3 Наказу МВС України від 23.11.2016 року № 1235 «Про затвердження Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції» передбачено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби,подані до кадрового підрозділу поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Одним з таких документів відповідно до переліку є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.

Також, суд зазначає, що Інструкцією з оформлення документіі в системі МВС України, затвердженою наказом МВС України від 27.07.2012 року №650, визначено як вид документа- рапорт.

Згідно вказаної Інструкції, всі документи, повинні пройти реєстрацію та бути переданими для виконання.

Отже суд приходить до висновку, що складений позивачем рапорт, повинен був бути зареєстрований у встановленому законом порядку.

Але, суд зазначає, що доказів реєстрації вказаного рапорту ОСОБА_1 ані в Ізюмському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, ані в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області, ані позивачем, ані відповідачем надано не було.

До суду, Головним управлінням національної поліції Харківської області, надані відповідні документи, а саме: досліджено оригінал особової справи позивача, в матеріалах якої відсутній рапорт про зарахування до постійного штату та довідку начальника відділу обліку та документального забезпечення УКЗ ГУНП в Харківській області, згідно якої рапорт позивача до вказаного підрозділу за період з 02.11.2016 року по 30.12.2016 року не надходив.

Тому, суд критично ставиться до пояснень свідка, так як рапорт не зареєстровано, і яким чином він був переданий до ГУ НП у Харківській області без відповідної реєстрації свідком зазначено не було.

Суд зазначає, що частиною 3 ст.68 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до ч.2 ст.68 Закону, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло підтвердження написання позивачем вищезазначеного рапорту, а тому наказ ГУНП в Харківській області від 30.12.2016 № 598 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів) з 03.01.2017 року є законним.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність винесеного ним наказу.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа - Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.