Справа № 522/5168/17
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 522/5168/17
провадження 2-а/522/1295/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Одеси

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б.розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду до ЦУПФ України в Одеській області та просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси щодо невиконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року, щодо відмови у нарахуванні, призначенні та виплаті довічного грошового утримання у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року з урахуванням рішення Конституційного суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року у справі №1-8/2016, а саме у розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи зі стажу судді Журавльова О.О. у розмірі 24 роки 08 місяців 27 днів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Також просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси зарахувати йому до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 % - стаж 24 роки 08 місяців 27 днів та здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 88 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу 24 роки 08 місяців 27 днів відповідно до довідки Одеського апеляційного господарського суду, починаючи з 05.01.2017 року , з врахуванням фактично виплачених сум.

Такі дії відповідача Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси вважає неправомірними, тому звернувся до суду з дійсним позовом.

Відповідно до постанови КМУ від 21 грудня 2016 року № 988 та наказу ПФУ №1 від 03 січня 2017 року « Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 988» 31.03.2017 року відбулася реорганізація управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду в Приморському районі м.Одеси в Центральне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, у зв'язку з цим була замінена сторона судової справи з управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одесі на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до, висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року за №788-VIII, ОСОБА_1 звільнено з посади судді Одеського апеляційного господарського суду у відставку відповідно до п.9 ч. 5 ст. 126 Конституцій України.

На підставі вищезазначеної постанови Верховної Ради України наказом голови Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2015 року №220-к його відраховано з займаної посади.

З довідки Одеського апеляційного господарського суду , копії трудової книжки та військового квитка, які були надані позивачем до суду, вбачається, що стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання в нього становить 24 роки 08 місяців 27 днів, який складається з: проходження військової служби з 08.05.1986 року по 08.06.1988 року тривалістю 2 роки 1 місяць; навчання Одеського державного університету ім. Мечникова 3 01.09.1989 року по 30.06.1994 року тривалістю 2 роки 4 місяці 29 днів; слідчий Військової прокуратури Одеського гарнізону з 01.11.1994 року по 27.09.1996 року тривалістю 1 рік 10 місяців 26 днів; суддя Ленінського районного суду м. Одеси 14.07.1997 року по 05.03.2002 року тривалістю 4 роки 7 місяців 21 день; суддя Одеського апеляційного господарського суду з 11.03.2002 року по 17.11. 2015 року тривалістю 13 років 8 місяців 11 днів.

Відповідно до довідки Одеського апеляційного господарського суду №08-38/2427/2015 від 23.11.2015 року суддівська винагорода працюючого судді Одеського апеляційного господарського суду , з урахуванням стажу 24 роки, становила 22 737 грн., з яких 15 158 грн. - посадовий оклад та 1 579 грн. - доплата за вислугу років ( 50 % посадового окладу).

17.12.2015 року постановою Приморського районного суду м. Одеси визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на підставі рішення за №185 від 26.11.2015 року про відмову у призначенні ( перерахунку) пенсії судді у відставці ОСОБА_1 - протиправною; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити, нарахувати і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 26.11.2015 року та встановивши стаж судді 24 роки 08 місяців 27 днів.

З 01.05.2016 року змінився розмір грошового утримання судді, який працює на посаді суді Одеського апеляційного господарського суду, що підтверджується довідкою Одеського апеляційного господарського суду № 08-38/1484/2016 від 04.07.2016 року.

05 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеного та виплачуваного з моменту подачі цієї заяви, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Управлінням пенсійного Фонду України у Приморському районі м. Одеси вказану заяву від 05.07.2016 року було задоволено та здійснено перерахунок, розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно вищевказаної довідки.

Однак, Управлінням пенсійного фонду України у Приморському районі м Одеси було зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з визначення стажу судді у відставці Одеського апеляційного господарського суду ОСОБА_1 у розмірі 18 років.

01.12.2016 року змінився розмір грошового утримання судді, який працює на посаді суді Одеського апеляційного господарського суду, що підтверджується довідкою Одеського апеляційного господарського суду № 08-38/2423/2016 від 05.12.2016 року

05.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м Одеси з вимогою здійснити правильний перерахунок у відповідності до вимог законодавства перерахування та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Листом № 695/Ж-11 від 05.01.2017 Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд вважає дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Довідка про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 05 грудня 2016 року. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, судоустрій, судочинство, статус суддів. Згідно із п. 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, який діяв на момент звернення позивача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 року, №№ 41-45, ст. 529; 2015 року, №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому відповідно до ст. 137 Закону України №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Тобто при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується не загальний стаж роботи, а спеціальний стаж, визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді відповідно до норм чинного законодавства України згідно із наданими позивачем документами перевищує 20 років, Позивачеві призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 88% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, про що також зазначається у рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99.

Положення статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII не конституційними не визнавались і не скасовувались. Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді та на теперішній час відсутні чинні норми законодавства, що враховували би до стажу судді інший стаж, ніж визначено ст. 137 «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (в редакції, що діяла на момент звернення позивача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді).

До стажу роботи , на посаді судді на отримання щомісячного довічного грошового утримання включено час перебування безпосередньо на посаді судді: суддя Ленінського районного суду м. Одеси 14.07.1997 року по 05.03.2002 року тривалістю 4 роки 7 місяців 21 день; суддя Одеського апеляційного господарського суду з 11.03.2002 року по 17.11. 2015 року тривалістю 13 років 8 місяців 11 днів, а також проходження військової служби з 08.05.1986 року по 08.06.1988 року тривалістю 2 роки 1 місяць; навчання Одеського державного університету ім. Мечникова 3 01.09.1989 року по 30.06.1994 року тривалістю 2 роки 4 місяці 29 днів; слідчий Військової прокуратури Одеського гарнізону з 01.11.1994 року по 27.09.1996 року тривалістю 1 рік 10 місяців 26 днів. Що в загальному складає 24 роки 08 місяців 27 днів.

Відповідно із ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010 року, яка підлягає застосуванню в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07 липня 2010 року, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно із ч. 6 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Відповідно із п. 2.6 «Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці» затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25 серпня 2005 року № 94, зареєстрованого у Мінюсті України 01 листопада 2005 року за №1314/11594, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як десять років зараховується, крім стажу трудової діяльності, зазначеної в частині 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів»,- стаж роботи, передбачений Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (із змінами). Відповідно до вищезазначеного Указу Президента половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах зараховується у разі навчання на денному відділенні.

Статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», виданим відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента від 20 березня 2008 року №248/2008).

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, яка набрала чинності з 01 березня 2008 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» шляхом доповнення її пунктом 3-1 новим абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Тобто, на час дії Указу Президента №584 до стажу роботи, що давав судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Вказана норма втратила чинність з 20 березня 2008 року на підставі Указу Президента № 248/2008.

Таким чином, з 01 березня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, якою пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом 2 такого змісту: «до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби». Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратила чинність з 01 січня 2012 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.Конституція України є нормою прямої дії. Гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, а також пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453- VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим а ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

Вищенаведені норми Конституції України та зазначені рішення Конституційного Суду України свідчать про те, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 43, 44 Закону України «Про статус суддів», ст. ст. 137, 138, 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 7-9, 11, 71, 99, 158, 160, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Центрального управління Пенсійного фонду України щодо невиконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року, щодо відмови у нарахуванні, призначенні та виплаті довічного грошового утримання у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року з урахуванням рішення Конституційного суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року у справі №1-8/2016, а саме у розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, виходячи зі стажу судді Журавльова Олега Олександровича у розмірі 24 роки 08 місяців 27 днів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Центральне управління Пенсійного фонду України зарахувати йому до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 % - стаж 24 роки 08 місяців 27 днів та здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 88 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та стажу 24 роки 08 місяців 27 днів відповідно до довідки Одеського апеляційного господарського суду, починаючи з 05.01.2017 року , з врахуванням фактично виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одесиапеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не Були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Б. Свячена