Справа № 489/1850/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1850/17
Провадження №2-а/489/245/17
ПОСТАНОВА

іменем України

28 серпня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Матяєвої с.і., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Кобеляцького О.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Руденка Андрія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР№435123, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), оскільки правопорушення він не вчиняв, інспектором патрульної поліції порушено процедуру розгляду справи, передбаченої ст. ст. 278, 279 КУпАП, та постанову винесено на місці скоєння правопорушення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення його процесуальних прав.

Ухвалою суду від 28 серпня 2017 року до участі в справі залучено як другого відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, представник відповідача заперечував проти позову.

З постанови серії БР№435123 у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.04.2017 року ОСОБА_1 о 06 год. 05 хв. на 99+100 м. автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ VITO», номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін, порушивши вимоги дорожнього знаку «3.25», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Знак 3.25 «Обгін заборонено» забороняє обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач визнавав факт обгону транспортного засобу в межах дії знаку 3.25, однак пояснював, що вантажний автомобіль, який він випередив по смузі зустрічного руху, мав швидкість близько 30 км/год, а тому таке випередження слід вважати об'їздом перешкоди, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності. Інспектором поліції було зупинено транспортний засіб, який обігнав позивач, та зі слів водія вияснено, що той рухався зі швидкістю близько 60 км/год. Клопотання про допит водія транспортного засобу, який позивач обігнав, не було заявлено та позивачем не було доведено викладені в позовній заяві посилання на те, що водій вантажного автомобіля подавав йому сигнал про можливість об'їзду. Також не надано доказів того, що вантажний автомобіль був одиночним транспортним засобом. За змістом Правил дорожнього руху можливий об'їзд нерухомої перешкоди, а не автомобіля під час руху.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За змістом ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Положеннями частини 4 цієї статті передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 з приводу неправомірності дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення є помилковим, оскільки зазначене рішення прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року №596-VII, яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи правомірність дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення, а також наявність самого факту правопорушення, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69, 70, 71, 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя