Справа № 2а-7569/11
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7569/2011 р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2011 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та вчинення певних дій

в с т а н о в и в :

01.06.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до УПФ України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, в якому вимагає визнати дії відповідача протиправними по відмові в перерахунку додаткової пенсії як особі яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, зобовязати відповідача провести перерахунок, як особі яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, з 22.05.2008 року додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком. У позові зазначено, що позивач просить розглянути справу без його участі.

Відповідач УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, не надав письмових заперечень на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши надані докази, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус особи яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відповідно до ст.51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособи які віднесені до 2 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, встановлено, що позивач як особа, віднесена до категорії 2 , відповідно до ст.51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягає ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постановами Кабінету Міністрів України, на підставі якої була нарахована додаткова пенсія позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі змісту ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи в розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" .

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

В рішеннях Конституційного Суду України у справах № 1-21/05 від 11.10.2005 р., № 8 від 06. 07. 1999 р., № 5-рп/02 від 20. 03. 2002 р,. № 7 рп/04 від 17. 03. 2004 року, № 20-рп/04 від 01.12.2004 р, № 10 рп/08 від 22.05.2008 року, що стосувались спорів, повязаних з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, КСУ зазначив, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних, відповідно до ст. 22 Конституції України є неприпустимим.

Таким чином, при розрахунку розміру додаткової пенсії позивача слід керуватися ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої, особи які віднесені до 2 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право позивача на отримання зазначеної додаткової пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, а обов'язок здійснення перерахунку пенсії позивача покладено саме на Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя. Оскільки Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обов'язку вчинити дії, пов'язані з перерахунком належної позивачу додаткової пенсії, суд не може здійснювати розрахунок суми пенсії позивача, оскільки це відноситься до повноважень відповідача, а лише має право зобов'язати його вчинити дії щодо її перерахунку у відповідності з вимогами, встановленими ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 та ч. 3 ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Згідно вимог ст. 99 -100, 107 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. Вимоги, заявлені понад встановлені строки, залишаються ухвалою суду без розгляду, якщо не має підстав для їх поновлення.

За чинним законодавством розмір мінімальної заробітної плати визначається лише за правилами, передбаченими Законом України Про державний бюджет на 2010 рік, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Крім того, на час розгляду справи позивач не позбавлений статуту учасника ліквідації аварії на Чорнобильський АЕС 2 категорії, тобто не змінилися обставини з урахуванням яких позивачу призначена додаткова пенсія.

Отже, наведене свідчить, що на спірні у цій справі правовідносини, не розповсюджується правило, за яким судова постанова не може стосуватися дій, які ще не розпочалися, оскільки існують усі юридичні умови для їх вчинення відповідачем.

Таким чином, не має підстав для визначення кінцевої дати виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 30 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком дорівнюючої прожитковому мінімуму, встановленому відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, та в подальшому з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком дорівнюючої прожитковому мінімуму, встановленому відповідно до Закону України Про прожитковий мінімум, та здійснити виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України, ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 17, 69-71, 183-2 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії як особі яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідно до ст. 49, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок, виплатити та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року до внесення змін на законодавчому рівні до ст. 49, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або змін обставин що зумовили виплати підвищення з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: