Справа № 820/2749/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
31 серпня 2017 р. справа № 820/2749/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біленського О.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати дії командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по невстановленню позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за листопад місяць 2016 року неправомірними;

- зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 відмінити наказ № 1475 від 2 грудня 2016 року в частині не встановлення позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за листопад місяць 2016 року і стягнути на користь позивача незаконно не встановлену премію за підсумками роботи за листопад місяць 2016 року в розмірі 3527 грн. 75 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії Військової частини польова пошта НОМЕР_1 є неправомірними, протизаконними та такими, що порушують його права, гарантовані Конституцією України.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких вказано, ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, всупереч вимогам ст.11, 12, 13, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив адміністративне правопорушення (перебування в службовий час в стані алкогольного сп`яніння поза межами військової частини), про що складений відповідний протокол військовою службою правопорядку, яка направила в порядку ст.15 КУпАП протокол командиру військової частини для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, який відповідно до наказу №1475 від 02.12.2016 згідно з вказаними нормативними актами позбавив премії і щомісячної винагороди позивача.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог процесуального законодавства.

Через канцелярію суду позивачем надано клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов просив розглядати справу без його участі.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

Судом встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 з 11 березня 2015 року по 31 березня 2017 року проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

31 березня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 .

Згідно з наказом про встановлення розмірів премії, надбавки та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за листопад 2016 року №1475 від 02.12.2016 року, молодшого сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 позбавлено щомісячної премії на підставі протоколу КИЧРГ №000649 від 21.11.2016 року про адміністративне правопорушення.

Сторонами не заперечувалось, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за № 000018 від 30.01.2017, складеного щодо молодшого сержанта ОСОБА_1 за ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування у громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння ), молодший сержант ОСОБА_1 30.01.2017 о 11.40 (тобто в службовий час) перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено двома свідками.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні приписи норм чинного законодавства.

Згідно з п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.31.1 вказаної Інструкції у командир (начальник) має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково. Преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням.

Згідно з п.31.6 Інструкції командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).

Відповідно до п.31.7 Інструкції визначає, що військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 31.6 розділу ХХХІ цієї Інструкції). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підстави поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини які стали підставою для цього. Військовослужбовцям, безпосередньо підпорядкованим командиру військової частини, у разі позбавлення їх премії повністю або частково конкретні причини, які стали підставою для цього, обов`язково доводяться до їх відома командиром військової частини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, вчинив адміністративне правопорушення (перебування в службовий час в стані алкогольного сп`яніння поза межами військової частини), про що складено відповідний протокол військовою службою правопорядку.

До суду не надано доказів оскарження та/або скасування протоколу КИЧРГ №000649 від 21.11.2016 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Суд зазначає, що дії командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 по невстановленню позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за листопад місяць 2016 року, вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Повноваження щодо преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби є виключно правом та компетенцією командира військової частини відповідно до приписів Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, повноваження командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 відмінити наказ № 1475 від 2 грудня 2016 року в частині не встановлення позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за листопад місяць 2016 року та виплати такої премії є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій. Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Твердження позивача, викладені у позовній заяві, не знайшли свого правового обґрунтування та підтвердження протиправності дій відповідача, вчинених без урахування приписів ст. 2 КАС України. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 159-163, 167, 186, 254,257 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Біленський О.О.