Справа № 803/915/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Справа № 803/915/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем помилково були перераховані кошти по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 1323,47 грн. на невірний рахунок. Проте, 16.10.2015 він подав до Луцької ОДПІ письмову заяву, в якій просив здійснити перерахунок коштів на вірний рахунок. Однак, відповідач будь-яких дій щодо перерахунку коштів на вірний рахунок не здійснив, чим вчинив протиправну бездіяльність, що призвело до винесення рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску від 08.11.2016.

Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду його заяви від 16.10.2015 про зарахування сплачених коштів єдиного соціального внеску з одного рахунку на інший та зобов'язати відповідача перерахувати кошти, ним сплачені з рахунку єдиного соціального внеску № 0308 в сумі 1323,47 грн. на рахунок єдиного соціального внеску № НОМЕР_1.

В письмовому запереченні на адміністративний позов представник відповідача вважає позов безпідставним, а вимоги визначені у ньому такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що відповідно до журналу вхідної кореспонденції Луцької ОДПІ, заява від ОСОБА_3 на адресу відповідача не надходила. При цьому, з копії заяви, долученої до позовної заяви відсутня відмітка Луцької ОДПІ про її надходження, як це передбачено Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у запереченні, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2015 ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до Луцької ОДПІ про здійснення перерахунку коштів з рахунку єдиного соціального внеску №0308 в сумі 1323,47 грн. на рахунок єдиного соціального внеску № НОМЕР_1. Заява отримана 16.10.2015 посадовою особою Луцької ОДПІ (Зубко), про що свідчить відмітка про її отримання.

08.11.2016 Луцькою ОДПІ винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_3 штраф у розмірі 848,43 грн. за період з 10.02.2016 по 20.10.2016 та нараховано пеню в розмірі 334,98 грн.

Підставою для прийняття зазначеного рішення стало зарахування коштів єдиного соціального внеску на невірний рахунок, який сплачено позивачем своєчасно та у повному обсязі.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви від 16.10.2015 про зарахування сплачених коштів єдиного соціального внеску з одного рахунку на інший протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 13 статті 9 вказаного Закону визначено, що суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 в 2015 році сплатив єдиний соціальний внесок в сумі 1323,47 грн. на рахунок єдиного соціального внеску №0308, тобто на невірний рахунок.

Сплата коштів в сумі 1323,47 грн. підтверджується карткою особового рахунку платника податків ОСОБА_3

Підпунктом 14.1.182. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Відповідно до пунктів 43.1., 43.2, 43.3 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з пунктом 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5. статті 43 ПК України передбачено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 43.6. статті 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що в разі помилкової сплати коштів, їх перерахування здійснюється на підставі письмової заяви платника податків, в якій зазначається напрям перерахування коштів.

Отже, наведені норми містять обов'язок платника податків подати лише письмову заяву контролюючому органу про здійснення перерахунку помилково сплачених коштів.

Всі інші дії щодо перерахунку вказаних коштів на вірний рахунок покладаються на контролюючий орган.

Як вже зазначалося судом, 16.10.2015 ОСОБА_3 подав до Луцької ОДПІ письмову заяву в якій просив перерахувати кошти з рахунку єдиного соціального внеску №0308 в сумі 1323,47 грн. на рахунок єдиного соціального внеску № НОМЕР_1.

Заява отримана Луцькою ОДПІ, про що свідчить відмітка про її отримання 16.10.2015, проставлена від руки посадовою особою відповідача Зубко (а.с. 6).

Однак, як слідує з журналу № 8 реєстрації вхідної кореспонденції від фізичних осіб Луцької ОДПІ, заява ОСОБА_3 належним чином в подальшому не була зареєстрована і відповідно будь - яких дій по перерахуванню коштів вчинено не було, що в подальшому призвело до застосування до нього контролюючим органом штрафних санкцій.

Загальні положення щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлює Типова Інструкція з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242 (далі - Типова Інструкція).

Відповідно до пункту 82 Типової Інструкції відмітка про надходження документа до установи проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду.

Пунктом 149. цієї Інструкції визначено, що усі документи, що надходять до установи, приймаються централізовано в службі діловодства.

Факт і дата надходження документа до установи обов'язково фіксуються за правилами, зазначеними в пункті 82 цієї Інструкції (пункт 153 Типової Інструкції).

З аналізу вищенаведеного слідує, що на усіх документах, які надходять до установи проставляється відмітка про їх надходження від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа.

В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2015 року ОСОБА_1 подано до Луцької ОДПІ дві заяви про перерахунок єдиного внеску з одного рахунку на інший від свого імені та від ОСОБА_3

Як слідує із заяви позивача від 16.10.2015, на останній наявна відмітка про її отримання Луцькою ОДПІ, проставлена від руки у правому кутку нижнього поля першого аркуша документа працівником відповідача Зубко. Вказана обставина свідчить про отримання даної заяви Луцькою ОДПІ.

В подальшому дана заява не була належним чином зареєстрована в журналі реєстрації вхідної кореспонденції від фізичних осіб, а відтак не була розглянута належним чином Луцькою ОДПІ, що в подальшому потягнуло для позивача негативні наслідки.

Під час судового засідання допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що в 2015 році працювала в канцелярії Луцької ОДПІ, при надходженні вхідної кореспонденції, на заяві платника податків ставила штамп вхідної кореспонденції Луцької ОДПІ та на заяві запису «отримано» не ставила. Вся вхідна кореспонденція реєструвалася в той самий день в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Луцької ОДПІ.

Допитана в якості свідка головний державний інспектор Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області Зубко О.В. пояснила, що в 2015 році працювала в Луцькій ОДПІ, наявний підпис на заяві позивача від 16.10.2015 схожий на її підпис, однак заяву позивача не реєструвала та її втратила не могла.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що заява ОСОБА_3 від 16.10.2015 до Луцької ОДПІ не надходила, так як на ній відсутня відмітка про її надходження відповідно до вимог Типової Інструкції, оскільки дані твердження спростовуються вищезазначеним.

Крім того, суд зазначає, що на платника єдиного внеску, законодавство покладає обов'язок у разі виникнення подібної ситуації подати відповідну заяву, що позивачем і було зроблено. Платник єдиного внеску не зобов'язаний контролювати її розгляд, оскільки в контролюючого органу немає іншого алгоритму дій ніж прийняти рішення про перерахунок цих коштів. Також суд зазначає, що розгляд такої заяви не повинен залежати від правильності її реєстрації контролюючим органом відповідно до вимог Типової Інструкції.

Отже, зазначене вище дає суду підстави прийти до висновку, що 16.10.2015 року ОСОБА_1 було подано дві заяви (одна від свого імені, друга від позивача) про зарахування коштів з одного рахунку на інший рахунок, які були отримані Луцькою ОДПІ в цей же день, про що свідчать підписи працівника Луцької ОДПІ на заявах.

Однак, посадовою особою відповідача було зареєстровано в журналі реєстрації вхідної кореспонденції вибірково, лише одну із двох заяв (ОСОБА_1), аналогічних за змістом, поданих ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв заяву позивача, однак належним чином її не зареєстрував та не розглянув, чим вчинив протиправну бездіяльність та порушив вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та ПК України, що призвело до застосування до позивача штрафних санкцій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не виконав покладений на нього обов'язок та не надав суду належні та допустимі докази в підтвердження своїх заперечень, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Луцької ОДПІ щодо нерозгляду заяви ОСОБА_3 від 16.10.2015 про зарахування сплачених коштів єдиного соціального внеску з одного рахунку на інший.

Крім того, враховуючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, обставини справи та вимоги законодавства, які регламентують розгляд та вирішення зазначених заяв контролюючим органом, відповідно до пункту 3 статті 162 КАС України суд вважає підставними вимоги позивача щодо зобов'язання Луцьку ОДПІ перерахувати кошти, сплачені позивачем з рахунку єдиного соціального внеску № 0308 в сумі 1323,47 грн. на рахунок єдиного соціального внеску № НОМЕР_1, згідно його заяви від 16.10.2015.

Такий спосіб захисту гарантуватиме ефективне поновлення порушеного права позивача та забезпечить одержання особою бажаного результату при вирішенні спірних правовідносин, та таким, що в подальшому виключить подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання чи не належного виконання рішення суду не виникне необхідність повторного звернення до суду.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_3 від 16 жовтня 2015 року про зарахування сплачених коштів єдиного соціального внеску з одного рахунку на інший.

Зобов'язати Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області перерахувати кошти, сплачені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 з рахунку єдиного соціального внеску № 0308 в сумі 1323,47 грн. (одна тисяча триста двадцять три гривні 47 копійок) на рахунок єдиного соціального внеску № НОМЕР_1, згідно його заяви від 16 жовтня 2015 року.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 28 серпня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк