Справа № 760/8245/17
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1535/17
В справі № 760/8245/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- Загородньої Д. М.

відповідача- Плевяко О.В.

представника відповідача- Уса Д.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевяко О.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 739256 від 17 квітня 2017 року, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та закрити провадження в справі.

Посилається в позові на те, що 17 квітня 2017 року відповідачем відносно нього винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до змісту якої він порушив вимоги Правил дорожнього руху, передавши керування належним йому транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 водію ОСОБА_3, який не має права керування транспортними засобами.

Вважає постанову незаконною, виходячи з наступного.

Так, у цей день він на автомобілі приїхав на автомийку ТНК АЗС №42 / ТОВ»Восток»/ по бул. Дружби народів, 40А в м. Києві, загнав авто у бокс для миття та чистки, які мав виконувати працівник АЗС ОСОБА_3

Враховуючи особливості системи автоматичного блокування дверей авто, він залишив ключі від автомобіля в салоні.

Будь-яких інших документів ОСОБА_3 він не передавав.

ОСОБА_3 після миття та прибирання автомобіля сів за кермо, виїхав з боксу, розігнався в бік виїзду з АЗС та при повороті в сторону виїзду на бул. Дружби народів здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Nissan, пошкодивши його автомобіль, та зупинився.

Ці обставини та протиправні дії ОСОБА_3 були встановлені працівниками патрульної поліції, які прибули за викликом.

Виходячи з цих обставин, вважає винесену відносно нього постанову незаконною і просить задовольнити позов.

Відповідач Плевяко О.В. та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували.

Відповідач Плевяко О.В. зазначила, що нею був складений протокол як відносно ОСОБА_3, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, так і позивача.

Позивач на місці ДТП не заперечував, що в момент ДТП належним йому автомобілем керував ОСОБА_3, з чого випливає, що він передав йому керування належним йому транспортним засобом.

Крім того, вважає, що уже сам факт перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля позивача свідчить про те, що останній передав йому керування ним.

Вважаючи свої дії законними, просить у позові відмовити.

Представник відповідача зазначив, що передача позивачем ОСОБА_3 автомобіля для його прибирання за своїм змістом свідчить про укладення договору позики, результатом якого і була передача автомобіля ОСОБА_3

Вважає, що ці дії свідчать про передачу керування автомобілем ОСОБА_3, законність дій інспектора і просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 17 квітня 2017 року Інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Плевяко О.В. відносно позивача винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до змісту якої він порушив вимоги Правил дорожнього руху, передавши керування належним йому транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 водію ОСОБА_3, який не має права керування транспортними засобами.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 Закону України « Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року / з наступними змінами / зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач у судовому засіданні підтвердила, що при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та складанні нею відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, останній таких документів не мав.

Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила і даних обставин не спростувала відповідач, позивач не передавав ОСОБА_3 реєстраційний документ на автомобіль.

Про те, що ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав посвідчення водія та інших, передбачених Правилами дорожнього руху, документів, підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року, якою він був визнаний за ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню в вигляді штрафу.

В своїх поясненнях на бланку Управління патрульної поліції без дати позивач виклав обставини керування ОСОБА_3 належним йому автомобілем, які зазначені в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи законність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач посилався на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, працівнику АЗС ОСОБА_3 керування транспортним засобом не передавав, останній заволодів його автомобілем поза його волею та без його на те згоди.

Згідно з ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Обгрунтовуючи правомірнійсть своїх дій, відповідач Плевяко О.В. зазначила, що при винесенні постанови була впевненою в законності своїх дій.

Будь-яких доказів, які б спростовували пояснення позивача, відповідач не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст.16 Закону України « Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року / з наступними змінами /, т. ст. 2 ч.3, 9, 69 ч.1, ч.1 ст.71, 159 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Плевяко О.В. в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 739256 від 17 квітня 2017 року відносно ОСОБА_1.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :