Справа № 473/2569/17
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2569/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" серпня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Петерс Р.Я.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вознесенську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою від 10.08.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ст.152 КУпАП. Приводом для накладення на нього адміністративного стягнення стало те, що він розмістив торгівельні лотки з персиками в м. Вознесенськ по вул. Чубчика, чим порушив правила благоустрою міста. Позивач вказану постанову не визнає та вважає її прийнятою з порушенням норм чинного законодавства та такою яка підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, що передбачений ст.152 КПАП України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, додатково уточнив, що постанова №47 про накладення адміністративного стягнення дійсно була винесена 31 липня 2017 року на засіданні адміністративної комісії, на якій він був особисто присутній. Позивач зазначив, що спірною постановою до нього застосовано найсуворішу санкцію, передбачену ст.152 КУпАП, тоді як не доведено жодним доказом встановлення ним торгівельних лотків без дозволу органів місцевого самоврядування.

Представник відповідача Петерс Р.Я. проти задоволення позовних вимог заперечувала та зазначила суду, що постанова № 47 від 31 липня 2017 року винесена правомірно із дотриманням норм чинного законодавства, що підтверджується доказами доданими до матеріалів справи, а тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Крім того пояснила, що позивачу була надана копія постанови № 47, в якій помилково була зазначена дата її складення 10.08.2017 року, тоді як засідання комісії відбулося 31.07.2017 року на якій і було вирішено питання про притягнення до адміністртаивної відповідальності позивача.

Вислухавши пояснення та доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним порушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст.278 КупАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 14 липня 2017 року серії АА 894367, який складений відносно ОСОБА_1, вбачається, що 14.07.2017 року близько 12 годин він розмістив торгові лотки з персиками в м. Вознесенську по вул. Чубчика, чим порушив правила благоустрою міста відповідно до рішення Вознесенської міської ради від 02.06.2008 року №35. Протокол містить відмітку про те, що ОСОБА_1 з обставинами, що викладені в протоколі був згоден.

Постановою №47 від 31.07.2017 року адміністративна комісія встановила, 14.07.2017 року близько 12 годин ОСОБА_1 розмістив торгові лотки з персиками в м. Вознесенську по вул. Чубчика, чим порушив правила благоустрою міста, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КупАП, а саме порушив державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

На підставі викладеного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. 00 коп.

Статтею 152 КупАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об'єктивна сторона правопорушення, це скоєння дій (бездіяльність), які порушують правила благоустрою, встановлені органами державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.20 вказаного Закону, рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ст.34 Закону органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст. 42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Правила благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську затверджені 02.06.2008 № 35 рішенням ХХХІІІ сесії Вознесенської міської ради 5 скликання, пунктом 12.2.21. яких передбачено, що порушенням цих Правил вважається: самовільне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійної і тимчасової огорожі, риштування, палаток, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, місць торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків тощо у невідведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень органу місцевого самоврядування не входить надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення.

При цьому, частиною 3 статті 34 Закону закріплено, що Правила благоустрою не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Питання надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності врегульовані Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, яким повноваженнями на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності наділено центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Судом встановлено, сторонами не спростовано, що ОСОБА_1 здійснював торгівельну діяльність фруктами, для розміщення яких використовував камяний парапет, розташований у місці, не відведеному для торгівлі (у невстановленому місці), зокрема за межами території ринку.

Згідно п.30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється у відведених для цього місцях за наявності у суб'єкта господарювання дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

При цьому, порушення п.30 Порядку №833 є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.160 КупАП, що входить до повноважень органів внутрішніх справ (Національної поліції).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у даній справі обєктом посягання є суспільні відносини в галузі торгівлі і адміністративна відповідальність за порушення у цій сфері регулюється главою 12 КупАП, а не суспільні відносини у сфері благоустрою, адміністративна відповідальність за порушення в якій регулюється главою 11 Кодексу.

При розгляді даної адміністративної справи суд повинен керуватися порядком здійснення адміністративного судочинства, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України. Частиною 2 статті 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимоги чинного законодавства відповідачем не були дотримані, суд вважає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КупАП є неправомірні, а постанова від 31 липня 2017 року адміністративної комісії підлягає скасуванню.

Керуючись ст.,ст.9,11,71,72,158-163,185,186 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії від 31 липня 2017 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ротар М.М.