Справа № 2-19/11
Суддя: Каракай Н. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-19/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Каракай Н.Д.

при секретарі Юрченко Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання незаконою бездіяльності та стягнення недоплаченої суми виплат дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2010 року до суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання незаконною бездіяльності та стягнення недоплаченої суми виплат дітям війни.

В позові позивач посилається на те, що як дитина війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни призупинена, рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 року від 22.05.2008 року положення Закону України Про державний бюджет на 2007 рік та Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими призупинена дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними, внаслідок бездіяльності відповідача позивачу за період з 2007 року по 2010 рік недоплачена допомога в сумі 4535 грн., тому позивач прохає визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо перерахування та виплати йому 30% підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по теперішній час, стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму виплат дитині війни за вище вказаний період в сумі 4535 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2010 року № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18.02.2010 року № 1691/61 визнано такими, що не відповідають Конституції України норми Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691-IV та Цивільного процесуального кодексу України, якими справи, пов'язані із соціальними виплатами, що підлягали розгляду адміністративними судами, було передано місцевим загальним судам для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 резолютивної частини названого Рішення Конституційного Суду України встановлено, що положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691- IV та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

За таких обставин із 09.09.2010 року відновлено положення Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами, зокрема, положення пункту З л.астини першої статті 18, якими встановлювалося, що всі адміністративні справи у спорах фізичних осіб із об'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим іержавним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, іільг підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Виходячи з викладеного, з 09.09.2010 року розгляд справ, пов'язаних із соціальними виплатами, віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Тому позов розглянуто за нормами КАС України, з урахуванням розділів XII. Прикінцеві положення, XIII. Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VІ від 07.07.2010 р.

Позивач в позові прохає провести розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в своїх письмових запереченнях прохає суд в задоволенні позовних вимог позивача хмовити, посилаючись на те, що відсутні підстави для призначення підвищення пенсії позивачу за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 р., так як фінансування виплат за законом № 2195 здійснюється з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України. Порядок обчислень підвищень пенсії врегульований з 01.01.2008 року не визнано механізм розрахунку підвищення пенсії, крім того відповідач полягає на застосуванні перебігу строку позовної давності, прохає розглянути справу без участі представника відповідача.

Справа розглянута без участі позивача і представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач народився 13.02.1935 року ( а. с. 6 ) та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІУ від 18.11.2004 року ( далі по тексту Закон України № 2195-IV).

Позивач має статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення ( а. с. 7 ).

З 01.01.2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії в розмірі 10 % як дитині війни.

Позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України № 2195 - IV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 01.01.2006 року.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058- IV (далі по тексту -Закон України № 1058 - IV) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття мінімальна пенсія за віком, про яке йдеться в ст. 28 Закону України № 1058- IV, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

В судовому засіданні встановлено що постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.12.2009 року змінено ухвалою від 19.10.2010 року колегією суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, задоволено частково позов по справі № 2-а-871/2009 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущенного строку для звернення до адміністративного суду, про визнання дій протиправними та зобов'язання зробити перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну суму допомоги дітям війни: визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 26.10.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 09.12.2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 26.10.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 09.12.2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, виплаченої за цей період, яка набрала чинності 19.10.2010 року, тобто набрало законної сили рішення постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В цій частині позов задоволенню не підлягає і провадження по справі в частині стягнення за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 рік та з 01.01.2009 року по 09.12.2009 року підлягає закриттю ухвалою суду, а позов підлягає задоволенню за період починаючи з 10.12.2009 року по день розгляду справи в межах строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, встановленного ст. 99 КАС України, діючої на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2009 рік, суд керується ст. 54 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік, якою встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року та складає 498 грн.

Ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України № 2195-ІУ залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Тому відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України № 2195-ІУ, починаючи з 10.12.2009 року по 31.12.2009 року.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для відмови в задоволенні позову з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2010 рік, відповідно до ст. 52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня 706 грн., тому позивачу повинно бути доплачено за період з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року відповідно ( 695х 30 % ) щомісячно, з 01.04.2010 року відповідно ( 706 х 30 %) щомісячно.

Таким чином в період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, позивач має право на підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України № 2195-1V.

Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2011 рік, відповідно до ст. 21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік встановлено, що у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 01.01.2011 року 894 грн., з 01.04.2011 року 911 грн., тому позивачу повинно бути доплачено за період з 01.01.2011 року по 09.02.2011 року відповідно (894 грн х 30 %) щомісячно.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України № 2195-IV за період з 10.12.2009 року по 31.12.2009 року, з року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року по 09.02.2011 року повинна буди визнана протиправною і відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплатити доплату до пенсії відповідно до ст. 6 Закону

України № 2195-IV за період з 10.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та з року по 09.02.2011 року з урахуванням різниці, що виплачена за цей період.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача в письмових запереченнях щодо відсутності бюджетних коштів на виплату даних підвищень до пенсії, відсутність рішень державних органів влади та механізму перерахунку даних підвищень до пенсії, так як органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону України № 2195-IV з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення. Крім того, Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного Положення через створені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до Закону України № 1058-IV рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсій та надбавок до неї покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача, а порушене право підлягає захисту і гарантується рішенням суду захист інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Керуючись ст. ст. 8-11, 18, 69, 99-100, 159-164, 186 КАС України, ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 року, рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року, ст. 28 Закону України Про державне загальнообов'язкове соціальне страхування, ст. ст. 54, 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік, ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, розділами ХII. Прикінцеві положення, ХIIІ. Перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів, ст. 21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльності та стягнення недоплаченої суми виплат дітям війни задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 10.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.20011 року по 09.02.2011 рік.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 10.12.2009 року по 31.12.2009 року, 01.01.2010 року по 31.12.2010 рік та з 01.01.2011 року по 09.02.2011 року з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя:ОСОБА_2