Справа № 640/5051/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 р.Справа № 640/5051/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017р. по справі № 640/5051/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, в якому представник позивача просить визнати протиправною відмову відповідача позивачу в нарахуванні та обліку компенсаційних інфляційних сум за увесь період невиплати йому нарахованого грошового доходу - нарахованих недоплачених пенсій згідно здійсненого у липні 2011 року перерахунку у відповідності до постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року по справі №2-а-10951/11; та зобов'язати відповідача нараховувати та обліковувати компенсаційні інфляційні суми позивачу за увесь період невиплати йому нарахованого грошового доходу - нарахованих недоплачених пенсій згідно здійсненого у липні 2011 перерахунку у відповідності до постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року по справі №2-а-10951/11. В обґрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Позивач є інвалідом 2 групи і відповідно до положень ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою. 20.05.2011 року позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, за наслідком розгляду якого було винесено постанову суду, яка була змінена ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду, відповідно до якої визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Київському районі м. Харкова по не виконанню вимог ст. 50,54 та 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до незаконного нарахування і сплати позивачу державної та додаткової пенсії в значно меншому розмірі, ніж передбачено Законом; та зобов'язано УПФУ в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок та провести відповідні виплати ОСОБА_1, інваліду ЧАЕС 2 групи, щомісячної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 20.11.2010 року і в подальшому у разі прийняття урядом рішень щодо збільшення мінімальної пенсії за віком, проводити відповідні перерахунки пенсії з забезпеченням її виплати державної та додаткової пенсії відповідно до ч.3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем на виконання вказаної постанови суду саме у липні 2011 року було нараховано позивачу державну та додаткову пенсію у розмірі 49255 грн. 41 коп. за період з 20.11.2010 року по 31.08.2011 року, яка є невиплаченою досі. В позові представник позивача посилається на приписи ч.2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», та постанову КМУ від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати». А тому, на думку представника позивача, відповідач повинен обов'язково у встановленому законом порядку нараховувати та обліковувати компенсаційні інфляційні суми позивачу за увесь період невиплати йому нарахованого грошового доходу - нарахованих недоплачених пенсій згідно здійсненого у липні 2011 році перерахунку у відповідності до постанови суду по справі №2-а-10951/11 (розміри обчислюються відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159). Представник позивач звернувся до відповідача з відповідною вимогою щодо нарахування належної компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків виплати позивачу нарахованої суми недоплачених з вини УПФУ пенсій у відповідності до вимог ч.2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі, обчисленому відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, на що отримав відповідь відповідача про відмову нарахування належної компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків виплати позивачу нарахованої суми недоплачених з вини відповідача пенсій у розмірі 49255 грн. 41 коп.

Постановою Київського районного суду м. Харкова в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що постанова районного суду є незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням як матеріального, так і процесуального законодавства, і яка з цих підстав має бути скасована. Вказує, що загальне поняття пенсій визначено ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-1V відповідно до якого пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Отже визначення пенсії передбачає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного часу. Щодо висновку районного суду зазначає, що по-перше сума в розмірі 49255 грн. 41 коп. ще несплачена пенсія (а суд стверджує - «сплаченої пенсії»), а по-друге зазначена сума в розмірі 49255 грн. 41 коп. точно не має визначеність одноразового характеру, тому що вказана сума є з інформації відповідача по справі складовою недоплачених пенсій ОСОБА_1 за 10 (десять) поточних місяців в період з 20.11.2010 року по 31.08.2011 року. Зазначає, що частиною другою статті 46 Закону № 1058-1V, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Зазначає, що питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-Ш та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону. Відповідно до статей 1, 2 Закону №2050 III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Вказує, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-1V, статтею 2 "Закону № 2050-111 та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічного правового висновку дійшли колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 7 листопада 2012 року № 6-131цс12, Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року. Вказує, що висновок районного суду не повно, не всебічно та не об'єктивно встановив обставини справи, порушивши принципи адміністративного судочинства. Районний суд, не належним чином оцінивши правові доводи та докази позивача, однобічно оцінив обставини справи, обмежившись лише позицією Відповідача по справі. Отже, висновок районного суду не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 року. Прийняти законне та обґрунтоване рішення суду апеляційної інстанції з задоволенням всіх позовних вимог ОСОБА_1 по справі №640/5051/17.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява в якій просять задовольнити апеляційну скаргу позивача. Просять провести розгляд справи без участі позивача та його представника.

Від відповідача по справі, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова надійшла заява про перенесення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю представника управління у іншому судовому засіданні .

Колегія суддів вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заявник жодним чином не обґрунтовує та не надає доказів підтверджуючих неможливість представника Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова взяти участь у судовому засіданні, неможливість направити іншого представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу нараховані суми на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 р. по справі № 2-а-10951/11, та оскільки сума сплаченої пенсії на виконання судового рішення носить одноразовий характер, а саме в розмірі 49255 грн. 41 коп. за період з 20.11.2010 року по 31.08.2011 року, що визнається сторонами по справі, то вона не підпадає під визначення доходів, передбаченого Законом України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до відмови в задоволенні позову але вважає, що позов не підлягає задоволенню з інших підстав .

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанціїї, що позивач є інвалідом 2 групи, та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 (а.с. 9-10).

Позивач звертався до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року по справі 2-а-10951/11, позивачеві за період з 20.11.2010 року по 31.08.2011 року була нарахована доплата в розмірі 49255 грн. 41 коп., яка на даний час позивачеві не сплачена.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року. Також відповідно до п.3 даного порядку Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Факт, що Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не перерахувало розмір пенсії ОСОБА_1 з 21.11.2010 року, не здійснило належні нарахування та виплати суми перерахунку не підлягає доказуванню, оскільки встановлений постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14, згідно якої, основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Отже, таке тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, зокрема призначення позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, і тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що позивачу нараховані суми на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 р. по справі № 2-а-10951/11, та оскільки сума сплаченої пенсії на виконання судового рішення носить одноразовий характер, а саме в розмірі 49255 грн. 41 коп. за період з 20.11.2010 року по 31.08.2011 року, що визнається сторонами по справі, то вона не підпадає під визначення доходів, передбаченого Законом України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є помилковим, виходячи з наступного.

В даному випадку відповідачем по справі не були нараховані позивачу додаткові суми пенсії, тобто затримка виплати суми пенсії яка не є єдиноразовою виплатою. За затримку виплати пенсії законом чітко передбачена виплата компенсації. Той факт, що дані суми пенсії встановлені згідно рішення суду жодним чином не змінює статусу цих сум.

Щодо підстав виплати компенсації також свою позицію в рішеннях відображали колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у постанові від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12 про що зазначає позивач в апеляційній скарзі.

Однак відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати " та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Як вбачається з позовної заяви та апеляційної скарги звертаючись до суду позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми доходу, що не відповідає вимогам закону.

Фактично вимоги позивача заявлені передчасно.

Враховуючи наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1, але з інших підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують відсутність умови для нарахування та виплати компенсації -виплати заборгованості.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017р. по справі № 640/5051/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 22.08.2017 р.