Справа № 812/131/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року справа №812/131/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/131/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднане господарство залізничного транспорту" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, третя особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення від 05.12.2016 № ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 05.12.2016 року щодо сплати грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в частині податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року на загальну суму 144529,39 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що при формуванні спірної податкового повідомлення-рішення відповідачем порушено приписи ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої платників податків звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Таким чином на період проведення АТО позивач звільнений від сплати за користування земельними ділянками та майном державної й комунальної власності.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області форми "Р" від 05.12.2016 за № щодо сплати грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в частині податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2016 по 07.06.2016 на загальну суму 144529,39 грн, з них за податковим зобов'язанням на суму 115623,49 грн та за штрафними ( фінансовими) санкціями на суму 28905,90 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що прийняття Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не змінило регулювання податкових відносин, на даний час не розроблено порядок звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за цим Законом.

Крім того, позивачем не надано сертифікат Торгово-промислової палати України у якості доказів настання у нього форс-мажорних обставин.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ "Об'єднане господарство залізничного транспорту"( , місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Механізаторів, буд. 2) зареєстровано в якості юридичної особа, , що підтверджено наявною в матеріалах справи копією виписки з ЄДРЮО та ФОП (а. с. 9).

Рішенням виконкому Сєвєродонецької міської ради від 23.02.1999 №333 позивачу надано у постійне користування земельну ділянку площею 3,2879 га для розташування залізничної колії.

Відповідачем на підставі пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності ТОВ "ОГЗТ".

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 14.11.2106 року № 1790/12-14-12-03/01236555, яким встановлено порушення п.274.2 ст.274, п.284.1 ст.284, п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI відповідно інформації, яка відображена в АІС "Податковий блок" щодо декларування річних показників по земельному податку за 2016 рік в уточнюючій податковій декларації реєстр № від 25.02.2016 ТОВ "ОГЗТ" занижено розмір земельного податку за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 3181487,40 грн, у т.ч. за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 - 2651239,50 грн, з 01.11.2016 по 31.12.2016 - 530247,9 грн.

На підставі складеного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 05.12.2016 за № про нарахування грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 276170,50 грн, з них за податковими зобов'язаннями - на суму 220936,60 грн, за штрафними санкціями на суму 55234,20 грн (а.с.16).

Суд першої інстанції, скасовуючи податкове повідмолення-рішення, прийшов до висновку, що платники земельного податку, які перебувають на обліку у контролюючих органах та знаходилися на територіях, визначених переліком населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, на цей період звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо сплати земельного податку з 14 квітня 2014 року.

Згідно з п.14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст.285 ПК України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру ( ст.286 ПК України).

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

За приписами п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків і які є узгодженими з дати подання декларацій.

Відповідно до п.57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одночасно п.287.3. ст. 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про визначення податкового боргу з земельного податку суд враховує таке.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до ПК України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1669 Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" (від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", від 05 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053"), м. Сєвєродонецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Орендовані ТОВ "Об'єднане господарство залізничного транспорту" земельні ділянки мають комунальну форму власності та розташовані в м. Сєвєродонецьку Луганської області, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р здійснювалася антитерористична операція, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач в силу статті 6 Закону № 1669 був звільнений від плати за її використання до 08.06.2016, а саме, до внесення змін до вказаної норми Закону.

Згідно зі ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на зазначену норму Закону, оскільки статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин.

Крім того, сертифікат Торгово-промислової палати України потрібен для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, а ст. 6 Закону №1669 передбачає звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, тобто від виконання зобов'язань, а не звільнення від відповідальності від виконання зобов'язань. Предметом розгляду цієї адміністративної справи є саме правомірність застосування штрафних санкцій за несвоєчасне погашення зобов'язання з земельного податку.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній з 08.06.2016 на момент винесення спірного повідомлення рішення) звільнено суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" визначено, що на території м. Луганська органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З додатку № 1 (відомості про наявність земельних ділянок) до декларацій з плати за землю встановлено, що податок за землю сплачується за об'єкти, які розташовані на території м. Северодонецька, яке не входить до вказаного переліку.

Тобто, згідно з положеннями Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних суб'єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 до 07.06.2016.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо изнання протиправним та скасування оскарженого повідомлення рішення в частині застосування штрафних санкцій до позивача період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/131/17 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/131/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова