Справа № 804/1175/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2017 рокусправа № 804/1175/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати постанову державного виконавця Бабушкінського відділу ДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коваля В.С. про відкриття виконавчого провадження №52916016 від 09 листопада 2016 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 15 772,80 грн. неправомірною та протиправною;

- скасувати постанову державного виконавця Бабушкінського відділу ДФС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коваля В.С. про відкриття виконавчого провадження №52916016 від 09 листопада 2016 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 15 772,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 квітня 2014 року отримав лише 31 січня 2017 року. До цього часу виконавчий напис було виконано в добровільному порядку, у зв'язку з чим в державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що боржником заборгованість перед банком була погашена в добровільному порядку, дій спрямованих на примусове виконання рішень не було здійснено, а тому в державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 09 листопада 2016 року у розмірі 15 772,80 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 квітня 2014 року боржник отримав 07 травня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у строк наданий для добровільного виконання суму боргу не погасив, у зв'язку з чим державним виконавцем було розпочато примусове виконання виконавчого напису, що підтверджується постановами про розшук майна боржника та ,як наслідок, правомірно, винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, інші сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 09.04.2014 на примусове виконання до відповідача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження від представника за довіреністю ПАТ КБ «Правекс Банк» на підставі Виконавчого напису №749 виданого 17.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на автотранспортний засіб марки HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_3, шасі-кузов-НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1.

09 квітня 2014 було державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Надано семиденний строк для добровільного виконання вимог виконавчого документа.

Крім того, 09 квітня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його, якою накладено арешт на автотранспортний засіб марки HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_3, шасі-кузов-НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1.

09 листопадом 2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 15772,80 грн.

Не погоджуючись з таким постановами державного виконавця позивач звернувся до суду з позовом.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Положеннями статті 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №606-XIV) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 квітня 2014 року ВП№42925028 ОСОБА_1 отримав 07 травня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 69)

Однак сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в розглядуваному випадку не вчинялися.

Проте, з копій матеріалів виконавчого провадження наданих до суду першої інстанції вбачається, що державним виконавцем, після спливу строку наданого для добровільного виконання виконавчого документу, було прийнято постанову про розшук майна боржника від 24 квітня 2014 року ВП №42925028, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 листопада 2016 року ВП №42925028, що вказує про примусове виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України Про судовий збір ( в редакції чинній на дату прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 09 листопада 2016 року ВП №42925028) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно до ч.2 т. 27 Закону передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Враховуючи те, що боржником у строк наданий для добровільного виконання вимог виконавчого документа сума боргу не була погашена, та з огляду на здійснення державним виконавцем дій спрямованих на примусове виконання виконавчого напису №749 виданого 17.03.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, колегія суддів робить висновок про наявність підстав в державного виконавця для винесення постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1

Таким чином, виходячи з вказаних обставин справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

В повному обсязі постанова складена 23 серпня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник