Справа № 242/940/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Дуровій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу забезпечення безпеки дорожнього руху УПД поліції Донецької області в особі інспектора з д/н Селидівського ВП капітана поліції Деренка Віталія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора поліції Деренка В.С. стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними, скасувати постанову серії АР № 958246 від 28.02.2017 року та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав та зазначив, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ним було дотримано вимог закону, вважає позов необґрунтованим. Просить суд провести слухання справи без його участі та відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії АР № 958246 від 28.02.2017 року вбачається, що інспектор поліції Деренко В.С., вважає, що водій ОСОБА_1 28.02.2017 року об 11 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом по вул. Береговій в м. Селидове, не мав при собі ліцензійної картки таксі «Силена», тим самим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 126 КУпАП, в редакції станом на 28.02.2017 року, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Слід також зауважити, що посилання на необхідність водію мати при собі ліцензійну картку в п. 2.1. Правил дорожнього руху України також відсутні.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Тоді як, викладені в протоколі обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення фактично не передбачені диспозицією ст. 126 КУпАП та п. 2.1 ПДР України, оскільки були виключені Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Посилання відповідача на ст. 35 Закону України «Про послуги пасажирського автомобільного транспорту», суд вважає не обґрунтованими, оскільки вищевказаний закон не встановлює відповідальності за порушення безпеки дорожнього руху

Наданий відповідачем коментар до Правил дорожнього руху України, суд також не може прийняти до уваги, оскільки правові позиції закріплені в доктринах мають для суду лише рекомендаційний характер і фактично можуть змінюватися, у зв'язку з внесення змін до коментованих ними законодавчих актів.

Таким чином, відповідачем не подано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач повинен був пред'явити для перевірки ліцензійну картку на транспортний засіб.

Отже, стаття 126 ч. 1 КУпАП в редакції, що діяла станом на 28.02.2017 року не покладала на позивача ОСОБА_1 обов'язку мати при собі та пред'явити для огляду працівнику поліції ліцензійну картку і дана стаття не передбачає адміністративної відповідальності за відсутність ліцензійної картки або не пред'явлення її для перевірки .

В зв'язку з чим, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2017 АР № 958246 є протиправною та такою, що підлягає до скасування.

За приписами ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення Правил дорожнього руху за статті 1262 КАС України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, органи Національної поліції повноважні вирішувати справи за ч.1 ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України.

Вивченням змісту статті 162 встановлено, що її положення не містять таких повноважень суду при вирішенні справи порядку КАС України як скасування постанови із закриттям справи у зв'язку зі звільненням порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані, особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Отже суд, розглядаючи справу в порядку КАС України, не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення чи звільнення особи від адміністративної відповідальності, а лише перевіряється законність рішення суб'єкта владних повноважень, за наслідками чого суд може визнати незаконними та скасувати це рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити.

Таким чином, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

В зв'язку з чим, суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 222, ч.1 п.1 ст.247, ст. 251 КУпАП суд, ст.ст. 1, 2, 71, 160, 163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу забезпечення безпеки дорожнього руху УПД поліції Донецької області в особі інспектора з д/н Селидівського ВП капітана поліції Деренка Віталія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора з д/н Селидівського ВП капітана поліції Деренка Віталія Сергійовича Відділу забезпечення безпеки дорожнього руху УПД поліції Донецької області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову серії АР № 958246 від 28.02.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.М. Владимирська