Справа № 202/3386/17
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3386/17
Провадження №2-а/202/157/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С. ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 травня 2017 року інспектор 2 батальйону 6 роти управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, через порушення останнім п. 8.7.3.(е) ПДР України, у звязку з тим, що ОСОБА_1 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору о 12 год. 30 хв. по вул. Набережна Заводська, 19 д у м. Дніпро. Протокол на місці вчинення правопорушення не складався, справа розглянута на місці за відсутності адвоката, незважаючи на те, що позивачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи. Наголошує, що дії позивача були зумовлені необхідністю уникнення дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з чим, він здійснив рух на жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого, його дії не є адміністративним правопорушенням. У звязку з чим, посилаючись на порушення ст. ст. 18, 254, 258, 268, 276 КУпАП на факт відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях, та порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності просив скасувати постанову серії АР № 133084 від 05 травня 2017 року, складену інспектором2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 455 гривень. Крім цього, до позову долучив заяву про поновлення строку звернення з адміністративним позовом у якій вказав, що строк на оскарження постанови був пропущений через необхідність отримання правової допомоги, яку він отримав тільки 29.07.2017 року, уклавши договір про надання правової допомоги, у звязку з чим просив поновити строк на звернення з адміністративним позовом.

У судове засідання зявився представник позивача, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання зявився, надав письмові заперечення в яких зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки ст. 222 КУпАП України та п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, зауважив, що після ухвалення Конституційним Судом України рішення про офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП , Верховною Радою України було прийнято закон № 596- VIII від 14.07.2015 року, яким внесені зміни дог КУпАП в частині надання права органам Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та зазначеними змінами встановлено, що уповноважені органи мають право на винесення постанов на місці вчинення адміністративного правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях.

Крім цього, у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 дружину ОСОБА_4, яка будучі повідомленою за відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, повідомила, що була у автомобілі разом з позивачем під час зупинки інспектором поліції ОСОБА_2, яка зазначила, що ОСОБА_1 почав рух на зелений, а вже потім здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору, після чого був зупинений працівниками поліції, під час бесіди з інспектором поліції просив надати можливість отримати правову допомогу або відкласти розгляд правопорушення до її отримання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Оскаржувану постанову серії АР № 133084, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, складено лейтенантом поліції ОСОБА_2 05 травня 2017 року.

Статтею 289 КУпАП встановлено десятиденний строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, який в разі його пропуску з поважних причин може бути поновлений судом.

Адміністративний позов подано 19.05.2017 року, тобто із пропущенням строку, тому позивач просить поновити вказаний строк, мотивуючи це тим, що отримав правову допомогу тільки 19 травня 2017 року, крім цього перебував на лікуванні, що унеможливило звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає поважною причину пропуску строку на оскарження постанови Інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2, оскільки доводи, зазначені позивачем підтверджуються матеріалами справи, у зв'язку з чим строк на її оскарження слід поновити.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії постанови серії АР № 133084, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., у звязку з тим, що позивач 05 травня 2017 року о 12 год. 30 хв. на вул. Набережна Заводська 19 д, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Набережна Заводська здійснив проїзд на забороняючий ( червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3(е) ПДР.

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, позивач вважає незаконною.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їздиОб'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у недодержанні водіями вимог дорожніх знаків, розмітки проїзної частини шляхів або безпечної дистанції, порушення правил зупинки і стоянки, розташування транспортних засобів на проїзній частині, руху автомагістралями, пріоритету транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми освітлювальними приладами, попереджувальними сигналами, буксирування механічних транспортних засобів, перевезення людей або руху тротуарами чи пішохідними доріжками

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (проїзд на заборонений сигнал світлофора) відповідачем суду не надано. Протокол не складався, свідки не встановлювались і не були опитані, запис пояснень позивача, зафіксований на технічний пристрій, не зберігся, письмові пояснення від позивача не відбирались.

Також, суд, при вирішенні питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення приймає до уваги пояснення свідка, який зазначив, що позивач ОСОБА_1 почав рух на зелений, а вже потім здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору, та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки дії ОСОБА_1 відповідають п. 8.11 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 з приводу яких складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 133084 складу адміністративного правопорушення не вбачається.

Окрім зазначеного, суд, дослідивши доводи позивача та пояснення свідка щодо порушення відповідачем права на захист ОСОБА_1 вважає їх підставними, з огляду на положення ч. 1 ст. 268 КУпАП відповідно до якого, ссоба, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім цього, позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, також стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності ОСОБА_5 України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови), суд приходить до висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_5 не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

У звязку з викладеним, суд не погоджується з доводами позивача щодо протиправності винесення постанови без складання протоколу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням закону, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись: ст.. ст.. 9, 122, 251 252, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення , ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строки звернення до суду з адміністративним позовом до Інспектора 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії АР № 133084 від 05 травня 2017 року, складену інспектором2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 455 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар