Справа № 804/4747/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 р. Справа № 804/4747/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з прийнятим рішенням, винесеним в результаті проведення фактичної перевірки, оскільки відповідачем не було представлено позивачу наявні документи, згідно яких було проведено фактичну перевірку, відповідач почав здійснювати фактичну перевірку, не представившись та не надавши службове посвідчення осіб, які в подальшому здійснили перевірку. Акт перевірки зареєстровано 26.06.2017 року, в той час як перевірку проведено 22.06.2017 року, тобто акт мав бути зареєстрований не пізніше 23.06.2017 року. Після розгляду акту фактичної перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій, замість податкового повідомлення-рішення. Відповідач в акті від 26.06.2017 року посилається на реалізацію пива «Жигулівське» 2 келихів по 0,5 л вартістю 13 грн., але на підтвердження даного факту не було надано жодного документу, який би підтверджував факт реалізації вищенаведених алкогольних напоїв.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача пояснень або заперечень в обґрунтування своєї правової позиції не надав; до суду надано лише копії витребуваних судом документів.
Заслухавши пояснення представника позивача, заслухавши свідків, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2017 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено наказ №3227-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2А.», в якому зазначено, що керуючись статтями 19-1, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у звязку з отримання інформації про порушення ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 за адресою: м. Павлоград, вул. Будівельна, 1, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Наказано перевірку розпочати з 22.06.2017 року, тривалість не більше 10 діб (а.с.12,37).
Позивача ознайомлено з копією наказу 22.06.2017 року, що підтверджується підписом позивача на копії наказу.
На підставі вказаного наказу, направлень від 22.06.2017 року №9476, №9477, у період з 22.06.2017 року о 18:50 по 26.06.2017 року о 16:00 проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, торгового обєкту бар «Карамболь», що розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Будівельна, 1, та належить ФОП ОСОБА_2, про що складено акт від 26.06.2017 року №6843/04-36-40-06/НОМЕР_1 (а.с.33-36,38-39).
Перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв пива «Жигулівське» 2 келиха по 0,5 л на суму 13 грн. без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в порушення в порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95).
Акт перевірки підписано ФОП ОСОБА_2 з долученою до акту перевірки пояснювальною запискою, в якій позивачем зазначено, що на момент проведення перевірки «лицензия отсутствовала по причине сбора средств на покупку лицензии и кассового апарата, т.к. недостаток средств с уплатой аренды помещения, комунальних услуг и прочих факторов не дает возможности быстро собрать деньги. В налоговую инспекцию приходил 14.06.2017 року для получения консультации по вопросу приобретения лицензии и кассового аппарата. В настоящий момент жалею о сделанном и обязуюсь в срочном порядке приобрести все элементы для нормальной и честной работы» (мовою оригіналу) (а.с.31).
До акту перевірки долучено опис алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які знаходяться на реалізації (зберіганні) в бар «Карамболь» за адресою: м. Павлоград, вул. Будівельна, 1, що належить ФОП ОСОБА_2, із зазначенням найменування товару пиво «Жигулівське», загальна кількість 50 л. х 2, вартість (за одиницю) 13 грн., загальна вартість 1300 грн. (а.с.32).
Опис алкогольних напоїв підписаний з боку господарюючого субєкта ФОП ОСОБА_2 особисто.
Рішення про застосування штрафних санкцій одержано позивачем 10.07.2017 року, що підтверджується підписом із зазначенням дати ФОП ОСОБА_2 на копії рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, позивач оскаржив його до суду.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі підпунктів 19-1.1.6, 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України однією з функцій контролюючих органів є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері, а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Суд зазначає, що з наказом на проведення фактичної перевірки позивача було ознайомлено 22.06.2017 року, тобто у день початку проведення перевірки, а тому належним захистом права позивача у випадку ненадання йому документів на проведення перевірки є дії з не допуску до проведення фактичної перевірки та оскарження в судовому порядку наказу від 21.06.2017 року №3227-п.

У випадку допуску до проведення перевірки перевіряючих та складання за результатами перевірки відповідного рішення, належним засобом правового захисту є оскарження прийнятого рішення.

Оскільки до проведення фактичної перевірки, перевіряючих було допущено, то суд надає правову оцінку підставам винесення оскаржуваного рішення по суті заявлених позовних вимог щодо скасування рішення про застосування фінансових санкцій за порушення позивачем вимог Закону №481/95.

Закон №481/95 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

За порушення норм Закону №481/95 щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відтак, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

Водночас, статею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень частини 12 та частини 35 статті 15 Закону №481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій, а їх зберігання, в місцях, внесених до відповідного Єдиного державного реєстру.

За недотримання вказаної норми абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95 передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Приписи статті 17 Закону №481/95 не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 (далі Порядок №790).

Так, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Порядок №790 станом на час винесення оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій є чинним.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

З огляду на викладені законодавчі приписи контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Водночас, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, суд розцінює як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Зазначена правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України „Щодо питань, пов'язаних з оскарженням рішень про застосування штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також питань, пов'язаних зі стягненням відповідних сум № 375/11/14-14 від 28.03.2014 року.

Згідно з статтею 1 Закону №481/95 визначено, що:

- алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій з вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТЗЕД за кодом 2203.

Отже, пиво є одним з підвидів загального поняття алкогольні напої та може реалізовуватись у місцях торгівлі суб'єктам господарювання за обовязкової видачі ліцензії на право торгівлі пивом.

Як встановлено судом, під час проведення перевірки, у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пивом, відповідна ліцензія ним отримана лише 13.07.2017 року зі строком дії по 13.07.2018 року, що підтверджується копією ліцензії, долученої до матеріалів справи.

Доводи представника позивача щодо відсутності факту продажу пива не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки ФОП ОСОБА_3 після проведеної фактичної перевірки власноруч були надані письмові пояснення, в яких позивач визнав факт продажу пива без отримання відповідної ліцензії, та зобовязувався отримати ліцензію для здійснення діяльності з продажу пива у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, складеним та підписаним описом алкогольних напоїв, які знаходяться на реалізації (зберіганні) в барі «Карамболь», позивачем підтверджено зберігання пива «Жигулівське» та його реалізацію за роздрібною ціною 13 грн.

Щодо твердження представника позивача про відсутність факту продажу пива, у звязку з встановленою постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 року у справі №185/4522/17 відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд зазначає, що письмові пояснення ФОП ОСОБА_3 з визнанням факту продажу пива без отримання відповідної ліцензії були складені як додаток до акту фактичної перевірки від 26.06.2017 року №6843/04-36-40-06/НОМЕР_1, рішення за наслідками якої є предметом розгляду у цій справі, а тому не можуть ігноруватись судом та оцінюються судом наряду з іншими доказами у справі.

З аналізу постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 року у справі №185/4522/17 вбачається, що письмові пояснення ФОП ОСОБА_3 з визнанням факту продажу пива без отримання відповідної ліцензії судом не досліджувались, відповідна оцінка їм не надавалась та факт визнання позивачем вчиненого правопорушення, судом не спростовано.

Відтак, постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 року у справі №185/4522/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, не спростовує визнаного позивачем факту продажу пива без отримання відповідної ліцензії на момент проведення перевірки.

Подані представником позивача копії книги обліку розрахункових операцій на РРО, зареєстрованої 27.06.2017 року та фіскальних звітних чеків, роздрукованих з 19.07.2017 року, свідчать лише про відсутність РРО на момент проведення перевірки, а не про відсутність факту продажу пива.

В судовому засіданні 23.08.2017 року за клопотанням представника позивача допитано свідків ОСОБА_4, яка є дружиною позивача, та ОСОБА_5, яка є подругою дружини позивача, які повідомили суду, що кафе у момент проведення перевірки не працювало, а пиво було особисте, завезене у приміщення бару з метою святкування компанією знайомих позивача.

Суд критично оцінює покази свідків, оскільки свідки є зацікавленими особами та показання свідків в судовому засіданні спростовуються наявними та вищедослідженими письмовими доказами у справі.

Таким чином, в діях позивача судом встановлено порушення статті 15 Закону №481/95, у звязку з чим відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції, визначені рішенням №000080/04-36-40-06/НОМЕР_1 від 07.07.2017 року.

З огляду на викладене, в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У звязку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір на користь позивача присудженню не підлягає.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 28 серпня 2017 року.

Суддя ОСОБА_6