Справа № 638/13100/17
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2017-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/638/691/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Гармаш К.В.,

за участю перекладача - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5 про примусове видворення іноземця з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в:

Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5, в якому просив: примусово видворити з України громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; затримати на строк шість місяців з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України; на підставі ч. 2 п. 5 ст. 256 КАС України звернути постанову до негайного виконання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач був затриманий 31 серпня 2017 року за незаконне перетинання державного кордону у складі групи осіб, склад групи: два громадянина Республіки Індія та один громадянин Республіки Пакистан, прикордонним нарядом «Пост спостереження» від відділу прикордонної служби «Золочів» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Держприкордонслужби України, на напрямку н.п. Щетинівка (РФ) - н.п. Окоп (Україна), в районі інформаційного знаку №1422, на відстані 300 м. від лінії державного кордону, після незаконного перетинання поза пунктами пропуску через державний кордон. Зазначених іноземців зустрічав на території України в районі вказаного напрямку (зі слів) громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП в зв'язку із відсутністю у останнього документів, що посвідчують особу, під час перебування у контрольованому прикордонному районі та передано представникам Національної поліції України з метою проведення слідчих дій по зазначеному факту.

В подальшому відповідача було затримано в адміністративному порядку.

В ході з'ясування обставин правопорушення встановлено, що відповідач мав на меті потрапити до України разом із іншими затриманими іноземцями незаконно, поза пунктами пропуску, на меті мав перетнути територію України транзитом та потрапити до країн Західної Європи з метою пошуку кращих умов життя.

Також було встановлено, що він скористувався допомогою сторонніх осіб, одним із яких є вказаний громадянин України, для перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску та подальшого переміщення до країн Європейського союзу.

Про затримання відповідача повідомлено Посольство Республіки Пакестан в Україні, Консульську службу Міністерство закордонних справ України, відділ Українського бюро Інтерполу в Харківській області.

Вивчаючи матеріали справи відповідача можна дійти висновку, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг встановленим порядком в'їхати до України на термін, необхідний для того, щоб на законних підставах перетнути територію України транзитом та на законних підставах в'їхати до країн Європейського союзу, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними нормативними актами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб. Знаючи, що під час досягнення своєї мети, він, нехтуючи встановленим законодавством, умисно йде на вчинення правопорушень. Будь-які документи, які дають право на законних підставах перебувати на території України, у відповідача відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №210789 від 31.08.2017 р. вбачається, що 31.08.2017 р. о 01-05 год. громадянин Республіки Пакистан ОСОБА_5, разом з гр. Індії ОСОБА_6 та гр. Індії ОСОБА_7, був затриманий прикордонним нарядом «Пост спостереження» від відділу прикордонної служби «Золочів» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Держприкордонслужби України на напрямку н.п. Щетинівка (РФ) - н.п. Окоп (Україна), в районі інформаційного знаку №1422, на відстані 300 м. від лінії державного кордону, після незаконного перетинання поза пунктами пропуску через державний кордон. Даних громадян супроводжував на території України ОСОБА_3. Своїми діями порушив ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В подальшому відповідач був затриманий в адміністративному порядку, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 31.08.2017 р.

Громадянин Республіки Пакистан ОСОБА_5 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно до ч. 3 ст. 3 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної в установленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач може ухилятися від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 р. № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Пакистан ОСОБА_5 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ст. 183-7 КАС України, позовні заяви іноземців чи осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців чи осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців чи осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5 та затримання його з метою ідентифікації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та статями 11,70,71,86,160-163,183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5 про примусове видворення іноземця з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до країни походження.

Затримати на строк шість місяців з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Шестак О.І.