Справа № 200/7819/16-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/7819/16-а
Провадження №2а/200/13/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого, судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про незаконним рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста»в частині, а саме п. п. 1.6, 1.7 Додатку 2 до рішення міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд визнати незаконним рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста»в частині, а саме п. п. 1.6, 1.7 Додатку 2 до рішення міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дніпровська міська рада під час прийняття пунктів 1.6 та 1.7 Додатку № 2 до рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України, а саме: органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями на встановлення, зміну об'єктів оподаткування чи категорій платників податку. Органи місцевого самоврядування у відповідності до вимог статті 284 Податкового кодексу України вправі встановлювати лише ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачуються на відповідній території. Дніпровська міська рада у оскаржуваних пунктах рішення фактично визначила нову категорію платників плати за землю, а саме: осіб, які не оформили у встановленому законодавством порядку документи на земельні ділянки, що ними використовуються.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; письмових заперечень на позовну заяву не надав.

У відповідності до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив наступне.

Дніпровська міська рада прийняла рішення від 13.07.2016 року № 7/11, яким внесла зміни до рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».

Предметом позову є визнання незаконними пунктів 1.6 та 1.7 Додатку № 2 рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11, яким внесла зміни до рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».

Так, у п. 1.6 Додатку 2 до вказаного вище рішення органу місцевого самоврядування зазначено: «Плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними та фізичними особами, в тому числі, в разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 1.3 - 1.5 цього додатку».

У п. 1.7 Додатку 2 до рішення органу місцевого самоврядування зазначено: «За земельні ділянки, на які не оформлено в законодавчому порядку документи, крім платників, яких зазначено в пунктах 2.1, 3.1 цього додатку:

1.7.1. зайняті житловим фондом, садовими і дачними будинками фізичних осіб - 0,03 % (діє до 01.01.2017);

1.7.2. інші - 3 %».

Суд зазначає про те, що рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11, яким внесено зміни до рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» є нормативно-правовим актом, оскільки стосується невизначеного кола осіб, встановлює правила поведінки (норми права) та є актом багаторазового застосування.

Згідно ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Позивач є суб'єктом правовідносин, у яких застосовується оскаржуване рішення, оскільки позивач є власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці в межах м. Дніпропетровська за адресою: вул. Академіка Янгеля, буд. 32, що підтверджується договором купівлі-продажу, що містяться у матеріалах справи.

Проте, позивач станом на день розгляду справи не оформив у встановленому порядку документів, які б посвідчували його право власності або право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності.

Таким чином, позивач є власником будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, на яку не оформлено в законодавчому порядку документи (право власності або право оренди на яку не оформлено), а отже, підпадає під дію пунктів 1.6 та 1.7 Додатку № 2 до рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11, яким внесено зміни до рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» як платник плати за землю.

За вказаних обставин, позивач вправі оскаржити пункти 1.6 та 1.7 Додатку № 2 рішення Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11, яким внесено зміни до рішення Дніпропетровської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», оскільки є суб'єктом правовідносин, у яких застосовано акт органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Конституції України, податки і збори встановлюються виключно законами України.

Згідно ст. 7 Податкового кодексу України, яка визначає загальні засади встановлення податків і зборів, будь-які питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до Податкового кодексу України та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 Податкового кодексу України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Підпунктом 12.4.1 пункту 12.4 ст. 12 Податковго кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

Пунктом 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України встановлено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Вказана вище стаття Податкового кодексу України передбачає право органів місцевого самоврядування встановлювати лише ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Податковий кодекс України прямо не передбачає право органів місцевого самоврядування встановлювати категорії платників податків, які не передбачені Податковим кодексом України.

Так, статтею 269 ПК України встановлено лише дві категорії платників земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Так само, статтею 270 Податкового кодексу України України встановлено лише два можливих об'єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Тобто, Податковим кодексом України визначено вичерпний перелік як платників податку, так і об'єктів оподаткування, які, враховуючи положення ст. 7 Податкового кодексу України України, не підлягають зміні рішенням органу місцевого самоврядування.

Натомість, своїм рішенням Дніпровська міська рада фактично встановила не тільки ставки плати за землю, а й новий об'єкт оподаткування земельним податком, - земельні ділянки, на які не оформлено в законодавчому порядку документи (право власності або право оренди на які не оформлено), у разі переходу права власності на будівлі (споруди), їх частини, а також нову категорію платників податків - осіб, які не оформили в законодавчому порядку документи (право власності або право оренди на які не оформлено).

Таким чином, орган місцевого самоврядування запровадив плату за земельні ділянки, які не перебувають ані у власності, ані у користуванні, а отже, не підпадають під жодну з визначених Податковим кодексом України груп об'єктів оподаткування земельним податком.

Податковий кодекс України не визначає таку категорію платників платників плати за землю як осіб, які не оформили в законодавчому порядку документи (право власності або право оренди на які не оформлено).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 12.11.2013 року по справі № 21-285а13, яка є обов'язковою для застосування адміністративними судами, визначення інших категорій платників за землю, ніж встановлені законодавчими актами, до повноважень міськради не відноситься, приймаючи це рішення остання діяла з перевищенням владних повноважень.

Згідно частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення Дніпровської міської ради є підзаконним нормативним актом, який не може суперечити приписам Податкового кодексу України.

За вказаних обставин пункти 1.6 та 1.7 Додатку № 2 до рішення Дніпровської міської ради 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» не відповідають вимогам пункту 1 частини 3 статті 2 КАС України, оскільки прийняті не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» ухваливши рішення про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його з цих підстав нечинним, суд у порядку, визначеному частиною одинадцятою статті 171 КАС України, повинен зобов'язати орган, який видав оскаржуваний акт, невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Згідно частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, ст.ст.7-12, 14,15,17,19,41,69-71,86,128,158,-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про незаконним рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста»в частині, а саме п. п. 1.6, 1.7 Додатку 2 до рішення міської ради - задовольнити.

Визнати незаконними та нечинними пункти 1.6 та 1.7 Додатку № 2 до рішення Дніпропетровської міської ради 13.07.2016 року № 7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».

Зобов'язати Дніпропетровську міську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину постанови суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Дніпропетровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва