Справа № 742/2298/17
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/150/17
Єдиний унікальний № 742/2298/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області: в складі головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Свої вимоги аргументує тим, що 22.06.2017 року Постановою № 19 головний інспектор будівельного нагляду Савеко Л.М. на нього накладено адміністративне стягнення за ч.9.ст.96 КУпАП в розмірі 8500 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням ,а саме в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено ч.12 ст.96 КУпАП, а постанова винесена за ч.9 ст.96 КУпАП тобто інспектор при винесенні постанови вийшов за межі звинувачення визначеного в протоколі.

Крім того зазначає, що що реконструкція належної йому на праві власності житлової квартири АДРЕСА_1 під медично-діагностичний кабінет здійснено ще восени 2009 року.

Ці обставини підтверджуються Постановою №1542/09 за справою про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2009 року.

Оскільки ч.12 ст.96 КУпАП( на момент складення протоколу) передбачала відповідальність лише за експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів ІІ категорії складності, а реконструкцію належної йому квартири здійснено в 2009 року то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а інспектор неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.96 КУпАП.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, аргументуючи їх тим, що відповідач при винесенні постанови діяв в порушення вимог КУпАП, а саме вийшов за межі складеного протоколу та застосував норму закону, яка посилює відповідальність та немає зворотної дії в часі. Крім того в протоколі не конкретизовано, яке саме порушення здійснено.

Відповідач в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2008 року ОСОБА_1 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1( а.с.25-27).

09 червня 2017 головний інспектор будівельного нагляду Управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Радьком Ю.В. складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, експлуатує об»єкт будівництва, який не прийнято в експлуатацію, чим порушив вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року , за що передбачена відповідальність за ч.12 ст.96 КУпАП( а.с.12) .

22 червня 2017 головний інспектор будівельного нагляду відділу Управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 09.06.2017 року, виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за експлуатацію об»єкта будівництва( реконструкція житлової квартири АДРЕСА_1 під медично-діагностичний кабінет), який експлуатується, як торгово-офісне приміщення не прийнятого в експлуатацію, чим порушив вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року та постановив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУПАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень(а.с.13).

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 128 від 09.06.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує об»єкт будівництва квартиру АДРЕСА_1, як медично-діагностичний центр без прийняття в експлуатацію( а.с.11).

03 грудня 2009 року постановою першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області М.С.Щербина винесено постанову, якою встановлено, що ОСОБА_1 самовільно здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_1 та накладено на останнього стягнення у виді штрафу 170 гривень, згідно ст.97 КУпАП( а.с.25).

Крім того судом встановлено, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 здійснена шляхом будівництва окремого входу та прибудови сходів.

За таких обставин суд вважає доведеним, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 завершено в 2009 році.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складання, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6«Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (з відповідними змінами та доповненнями) розглядаючи відповідно до ст. 293 КпАП України скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Частиною 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ч.11 ст.96 КУпАП ( в редакції чинній станом на час складення адміністративного протоколу) передбачена відповідальність за експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності.

Частиною 12 ст.96 КУпАП ( в редакції чинній станом на момент складення адміністративного протоколу) передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом»якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 завершено в 2009 році то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.12 ст.96 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року за № 1817-19 який набрав чинності з 10 червня 2017 року внесено зміни до ст. 96 КУпАП відповідно до яких частиною дев'ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 10 червня 2017 року) визначено, що експлуатація об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (CCI), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року по справі № 21-433а14 вказано, що конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

За таких обставин, стаття 96 КУпАП ( в редакції від 10.06.2017 року) погіршує становище відповідача і вводить відповідальність за діяння , за які не було передбачено адміністративної відповідальності, а саме за експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом до 19 січня 2012 року і тому її застосування при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 є незаконним.

Крім того суд вважає, що головний інспектор будівельного нагляду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вийшов за межі адміністративного протоколу, яким визначено відповідальність ОСОБА_1 за ч.12 ст.96 КУпАП ( в редакції до 10.06.2017) і застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ч.9 ст.96 КУпАП( в редакції з 10.06.2017), що є неприпустимим.

За таких обставин, суд вважає, що інспектор будівельного нагляду інспекційного Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М. при винесенні постанови в справі про адміністративні правопорушення № 19 від 22 червня 2017 року не дотримано вимог ст.280 КУпАП, а тому вважає вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, такими, що знайшли соє підтвердження в судовому засіданні, тому приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 17-18, 69, 104-106, 158-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 19 по справі про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Савеко Л.М про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладення адміністранивного стягнення у виді штрафу 8500,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коваленко А.В.