Справа № 2-а/1522/6788/11
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2012-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/1522/572/12
Справа № 2а/1522/6788/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" безпідставною та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2011 року позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання відмови виплатити соціальну допомогу безпідставною та зобов'язати нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" згідно вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за № 2195-4 від 18.11.2004 року за період з 23.04.2011 р. та по теперішній час включно.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що вона є "Дитиною війни" і має право на пільги, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема, відповідно до ст. 6 вказаного Закону вона має право на одержання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивачка також зазначила, що бездіяльністю відповідача грубо порушені її законні права, вона позбавлена права отримувати щомісячну доплату до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

Ухвалою суду від 13.12.2011 р. зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку на звернення до суду в позовних вимогах у частині нарахування та виплати соціальної допомоги за період з 23.04.2011р. по 27.05.2011р. - залишено без розгляду та відкрито скорочене провадження по даній справі за період з 28.05.2011р.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси отримав 23.01.2012р. ухвалу суду від 13.12.2011р. про відкриття скороченого провадження, заперечень до суду не надав.

Таким чином, предметом даного судового розгляду є позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси виплатити та нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" безпідставною та зобов'язання вчинити певні дії за період з 28.05.2011р. та по теперішній час .

Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний статус дітей війни" діти війни - це ті, яким на 2 вересня 1945 р. не виповнилось 18 років. Позивачка відноситься до категорії "Діти війни", оскільки вона народилася 10 жовтня 1941 року.

Таким чином, на позивачку розповсюджується дія Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції чинній на момент винесення постанови) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі, встановленому для учасників війни, тобто підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, позивач має право на щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Зазначена норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, суд приходить до висновку, що дія даної норми не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році та 2011р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято закон України № 3491- VІ „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2011рік, який набрав чинності 19 червня 2011р.

П.7 ч.1 зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України „ Про державний бюджет України на 2011 рік доповнено пуктом4. яким встановлено, що у 2011р. норми і положення ст.ст. 39, 50,51,52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. ст. 14, 22. 37 та ч.3 ст. 43 Закону України „про пенсійне забезпечення осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011р.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Таким чином до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України прийнятого на виконання вимог п.4 Прикінцевих положень Закону України „Про державний бюджет України на 2011р., застосуванню підлягають положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 14, 22, 37 ст ч.3 ст. 43 Закону України „про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Закон про внесення змін в закон „Про державний бюджет на 2011рік прийнятий 14 липня 2011р., набрав законної чинності 19 липня 2011року. Постанова Кабінету Міністрів від 06 липня 2011р. № 745 набрала законної чинності 23 липня 2011року. Таким чином з 24.07.2011р. встановлено інший порядок нарахування та виплати державної соціальної допомоги.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, оскільки Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року щодо офіційного тлумачення частини пятої статті 94 та статті 160 Конституцій України (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011р. № 20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011»зазначається, що Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік, визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Також Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року в аспекті конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному звязку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобовязана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги принципам пропорційності і справедливості. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача покладено на Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 6 Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.05.2004 року, ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 р. № 2154-VI, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, ст.ст. 6-14, 17, 19, 71, 99, 100, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 28.05.2011р. по 22 липня 2011р. - безпідставною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 28.05.2011р. по 22 липня 2011р виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум .

В іншій частині позовних вимог адміністративного позову - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь пенсіонера ОСОБА_2 заборгованої суми державної соціальної допомоги у межах суми стягнення за один місяць .

В частині позивних вимог, щодо проведення нарахування та виплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як „Дитині війни за період з 23.07.2011р. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Суддя Л.В. Домусчі

06.02.2012