Справа № 810/4/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції ядерного регулювання України про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної інспекції ядерного регулювання України (далі - відповідач), в якому просив суд зобов'язати відповідача перерахувати заробітну плату та інші обов'язкові платежі, які нараховуються відповідно до встановленого йому окладу, виходячи з окладу, встановленого для заступника начальника цеху ДСП Чорнобильська АЕС за 2010 рік відповідно до листа ДСП ЧАЕС від 20.01.2010 №189/30/09-15 в сумі 14671,00 грн., за 2012 рік відповідно до листа ДСП ЧАЕС від 17.07.2012 №2861/30/09-243 в сумі 9123,00 грн., за 2013 року відповідно до листа від 14.01.2013 №100/30-08 в сумі 11849,00 грн., за 2016 рік відповідно до листа ДСП ЧАЕС від 22.07.2016 №2856/30/09-307 в сумі 15310,00 грн., та за 2011 рік, за 2014 рік та за 2015 рік відповідно до листа ДСП «Чорнобильська АЕС» від 06.12.2016 №4684/30/09-476 «Про надання інформації щодо оплати праці працівників АЕС» та виплатити належні йому кошти.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 наказом від 18.06.2007 №136-о був прийнятий на посаду провідного спеціаліста - державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на Чорнобильській АЕС, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1

26.01.2009 ОСОБА_2 на підставі наказу №23-о був переведений на посаду головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС.

Наказом №204-о від 03.09.2007 позивачу було присвоєно 9 ранг державного службовця, а з 01.05.2016 на підставі наказу від 23.06.2016 № 94-о/1 - шостий ранг державного службовця.

Тимчасовим штатним розписом на 2011 рік Державної інспекції ядерного регулювання України, затвердженим наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №52-о від 25.03.2011, встановлено розмір посадового окладу головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС на рівні 1630,00 грн., підвищений посадовий оклад - 3900,00 грн.

Аналогічні розміри посадового окладу та підвищеного посадового окладу головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС були визначені у 2012 - 2013 роках, про що свідчать штатний розпис на 2012 рік Державних інспекцій з ядерної регулювання на АЕС, затверджений наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №15-о від 01.02.2012, та штатний розпис на 2013 рік Державних інспекцій з ядерної безпеки на ЧАЕС, затверджений наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №19-о від 01.02.2013.

Відповідно до витягу із наказу Державної інспекції ядерного регулювання України №12-0/1 від 18.01.2016 розмір підвищеного посадового окладу ОСОБА_2, головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС з 01.01.2016, становить 5200,00 грн.

Згідно з штатним розписом на 2016 рік Державних інспекцій з ядерної безпеки на АЕС, затвердженим наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №86 від 29.06.2016, який введений в дію з 01.05.2016, розмір посадового окладу головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС у 2016 році становить 2585,00 грн., а підвищеного посадового окладу - 5200,00 грн. Аналогічний розмір посадового окладу та підвищеного посадового окладу головного спеціаліста-державного інспектора Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС був визначений штатним розписом на 2016 рік Державних інспекцій з ядерної безпеки на АЕС, затвердженим наказом Державної інспекції ядерного регулювання України №100 від 18.07.2016, який був введений в дію з 17.06.2016.

Працівники Державної інспекції з ядерної безпеки на ЧАЕС, у тому числі, ОСОБА_2, звернулись до Генеральної прокуратури України з колективним листом від 17.06.2016, у якому просили провести перевірку правомірності визначення розміру нарахованої працівникам інспекції заробітної плати. Вказаний лист був направлений Генеральною прокуратурою України до Державної служби України з питань праці для розгляду та надання відповіді.

Головне управління Держпраці у Київській області листом №4/4.4-К0-1939 від 29.07.2016 повідомило заявників про те, що питання про встановлення розміру посадових окладів у більшому розмірі з посиланням на норми Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» мають ознаки трудового спору, та підлягають вирішенню в порядку, встановленому для розгляду індивідуальних трудових спорів, у тому числі, шляхом звернення до суду.

Посилаючись на те, що впродовж 2010 - 2016 років нарахування заробітної плати здійснювалось відповідачем на підставі Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, що діяла на момент нарахування заробітної плати) та постанов Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», тобто у меншому розмірі, ніж передбачено ч. 8 ст. 25 «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в силу положень ч. 8 ст. 25 «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» державним інспекторам з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках, які несуть відповідальність за повноту, достатність та обґрунтованість своїх вимог щодо ядерної та радіаційної безпеки цих установок, заробітна плата встановлюється на рівні заробітної плати відповідних категорій працівників ядерних установок.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що питання оплати праці врегульовано нормами спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, до яких належать Закон України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України про затвердження схем посадових окладів державних службовців. У період з 2010 по 2016 роки Кабінет Міністрів України жодних рішень з приводу створення спеціальних умов для оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою не приймав. Разом з тим, Положення про порядок оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках, затверджене наказом Міністерства праці України від 03 квітня 1997 року № 30, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 30 травня 1997 року за № 202/2006, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки Міністерство праці України (Міністерство соціальної політики України) не наділено повноваженнями встановлювати розмір оплати праці державних службовців інших органів виконавчої влади, адже це є повноваженням Кабінету Міністрів України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість такого висновку суду, колегія суддів виходить з наступного.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті у період з 01 січня 2010 року по 30 квітня 2016 визначались Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), а з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року - Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VII).

Згідно з ст. 33 Закону № 3723-XII оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

В силу приписів ч. 7 ст. 33 Закону № 3723-XII умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Структура та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, схема посадових окладів визначені постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 (діяла до 30 квітня 2016 року).

Відповідно до ст. 7 Закону №889-VIII державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби та рангу.

Статтею 50 Закону № 889-VIII (діє з 01 травня 2016 року) передбачено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов'язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет.

В силу приписів ч. 3 ст. 51 Закону № 889-VIII схема посадових окладів на посадах державної служби визначається щороку Кабінетом Міністрів України під час підготовки проекту закону про Державний бюджет України на наступний рік з урахуванням юрисдикції державних органів, а також виходячи з того, що мінімальний розмір посадового окладу групи 1 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, становить не більше семи мінімальних розмірів посадового окладу групи 9 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

З 01 травня 2016 року питання оплати праці державних службовців у 2016 році регулювалися на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

Таким чином, в силу приписів законів України «Про державну службу» питання визначення умов оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги належать до компетенції Кабінету Міністрів України.

Згідно з Положенням про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 363, державна інспекція ядерного регулювання України (Держатомрегулювання) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії.

Відповідно до ст. 25 Закону України від 08 лютого 1995 року № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» державний нагляд за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки від імені органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки здійснюють державні інспектори з ядерної та радіаційної безпеки.

Частиною 8 ст. 25 вказаного Закону передбачено, що державним інспекторам з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках, які несуть відповідальність за повноту, достатність та обґрунтованість своїх вимог щодо ядерної та радіаційної безпеки цих установок, заробітна плата встановлюється на рівні заробітної плати відповідних категорій працівників ядерних установок.

Згідно з пунктами 4, 6, 7 Положення про порядок оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою посередньо на ядерних установках, затвердженого наказом Міністерства праці України від 03 квітня 1997 року № 30, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 1997 року за № 202/2006, заробітна плата державних інспекторів встановлюється на рівні заробітної плати відповідних категорій працівників ядерних установок АЕС. Заробітна плата державних інспекторів нараховується за фактично відпрацьований час по нагляду безпосередньо на ядерній установці і включається в розрахунок середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження. Згідно з додатком до вказаного Положення посада головного спеціаліста - державного інспектора прирівнюється до заступника начальника цеху АЕС.

З аналізу перелічених вище законодавчих актів вбачається, що положення ст. 25 Закону України від 08 лютого 1995 року № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» в частині визначення спеціальних умов оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках суперечать положенням законів України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року № 3723-XII та від 10 грудня 2015 року № 889-VIII), якими запроваджено єдині принципи формування заробітної плати та посадових окладів на посадах державної служби, виходячи з юрисдикції органу державної влади та категорії посади.

Разом з тим, у період з 2010 по 2016 роки Кабінет Міністрів України жодних рішень з приводу створення спеціальних умов для оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою не приймав.

Положення про порядок оплати праці державних інспекторів з нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках, затверджене наказом Міністерства праці України від 03 квітня 1997 року № 30, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 1997 року за № 202/2006, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки Міністерство праці України (Міністерство соціальної політики України) не наділено повноваженнями встановлювати розмір оплати праці державних службовців інших органів виконавчої влади, адже це є повноваженням Кабінету Міністрів України. Крім того, посада, яку обіймає позивач, не передбачає роботу безпосередньо на ядерній установці.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 31.08.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.