Справа № 288/335/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зайченко Є.О.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"04" вересня 2017 р. Справа № 288/335/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від "05" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії в розмірі 80% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Житомирської області від 06 вересня 2016 року №18-386, починаючи з 01 січня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що пенсію позивачу було призначено на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру"від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції, що діяла до 01.10.2011). Відтак, позивач вважає, що перерахунок призначеної пенсії теж повинен здійснюватися у відповідності до норм вказаної статті (в редакції Закону, чинного станом на дату призначення пенсії).

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 липня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 02.06.2006 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) в розмірі 80% від суми заробітної плати.

26.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько -слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, додавши довідку прокуратури Житомирської області від 06.09.2016 року №18- 386.

Листом від 08.02.2017 року № 96/0-8 відповідач повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновків, що право на перерахунок пенсії виникає та може реалізовуватися на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин, що є підставою для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. З огляду на чинне законодавче регулювання правовідносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема в частині, що стосується перерахунку пенсій у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати, відповідач при прийнятті оскарженого рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції цього Закону, яка діяла станом на дату призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частинами тринадцятою і вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ були передбачені підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорів.

Зокрема, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно матеріалів справи, пенсію позивачу призначено з серпня 2006 року. Станом на дату призначення пенсії положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачали її виплату в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв'язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Разом з тим, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії (26.12.2016 року) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

З 1 січня 2015 року частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено в новій редакції (згідно із Законом України від 28.12. 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ "«Прикінцеві положення" Закону № 213-VIII (набрав чинності з 01.04. 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "«;Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування"», "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Окрім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон №1697-VII (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).

Згідно підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Закону №1697-VII з набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, з-поміж інших, є Закон №1789-ХІІ, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1798-ХІІ, містились у частинах тринадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону, відтак з набранням чинності Законом № 1697-VII ці норми статті 50-1 втратили чинність.

Водночас, згідно з частиною тринадцятою статті 86 Закону №1697-VII, пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII (в редакції Закону України від 24 грудня 2014 року №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом № 1697-VII. Натомість визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом № 1697-VI віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який мав би ці правовідносини врегулювати.

За відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це спершу було передбачено частиною вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а згодом - частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII) у відповідача немає правового механізму для перерахунку.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури, підстав для такого перерахунку немає. Тому відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги, щодо спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, яке діяло станом на дату призначення пенсії ґрунтуються на помилковому і довільному трактуванні положень законодавства в сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Колегія суддів також вважає помилковими посилання позивача в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену, зокрема, у постанові від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), оскільки Верховний Суд України дійшов висновків у цій справі за інших фактичних обставин і правового регулювання спірних відносин. З часу призначення позивачу пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури відбулися суттєві законодавчі зміни, зокрема в частині перерахунку вже призначених пенсій, яким суд першої інстанції при прийнятті своєї постанови надав належної правової оцінки.

Окрім того, за змістом наведених вище положень пункту 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону №213-VIII у зв'язку з неприйняттям до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх, в тому числі й спеціальних, пенсій, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Рішенням від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 5 розділу ІІІ Закону №213-VIII, але тільки в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Оскільки щодо конституційності решти законодавчих положень пункту 5 розділу ІІІ Закону №213-VIII Конституційний Суд України рішення не приймав, такі залишаються чинними.

Відповідно до частин другої, третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду першої інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від "05" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Вобяна,15,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13401

- ,