Справа № 2-а/1522/5625/11
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2012-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1522/5625/11
Провадження №2а/1522/314/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2012 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючої - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Степанові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Система»до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради, про скасування рішення субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2011 року Дочірнє підприємство "Система" (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом до Одеської міської ради (далі по тексту -міськрада), яким просило скасувати рішення міськради від 08 липня 2011 року №848-VI "Про скасування рішень Одеської міської ради" в частині скасування рішення Одеської міської ради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV "Про затвердження проекту відведення та надання Дочірньому підприємству "Система" в оренду земельної ділянки площею 0.2392 га за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12, для експлуатації та обслуговування будівель комплексу морських ванн" (пункт 4 додатку).

Вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV "Про затвердження проекту відведення та надання Дочірньому підприємству "Система" в оренду земельної ділянки площею 0.2392 га за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12, для експлуатації та обслуговування будівель комплексу морських ванн" (далі по тексту - рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV) міськрада передбачила надання вказаної ділянки позивачу у короткострокову оренду, терміном на 5 років, а також затвердила договір оренди цієї ділянки. На виконання вказаного рішення міськради та з метою укладання договору оренди, позивач замовив та отримав весь пакет необхідних документів. Але в подальшому міськрада почала ухилятися від укладання договору оренди, строки його нотаріального посвідчення постійно переносились за її ініціативою. В серпні 2011 року позивач дізнався, що 08 липня 2011 року міськрада рішенням №848-VI (далі по тексту -рішення міськради від 08 липня 2011 року №848-VI) скасувала, зокрема, й попереднє рішення від 11 жовтня 2004 року з підстав "невиконання суб'єктами господарської діяльності рішень Одеської міської ради у частині укладання договорів оренди у встановлений термін". Позивач вважає, що рішення від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV скасоване міськрадою безпідставно, оскільки воно не містило строків укладання договору оренди, а сам позивач вчинив усі необхідні дії для укладання вказаного договору, зокрема підготував та надав нотаріусу всі необхідні документи.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги доводами викладеними в адміністративному позові, зокрема посилаючись на рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, згідно якого міські ради мають право скасовувати раніше прийняті рішення в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас, рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV є законним, скасовуючи його міськрада не діяла в межах наявних повноважень та у встановлений законодавством України спосіб.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 10 жовтня 2011 року були витребувані у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 письмові дані стосовно надходження до неї в 2005-2011 роках від Одеського міського управління земельних ресурсів або від Одеської міської ради проекту договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12, між позивачем та міськрадою, а також даних стосовно причин та обставин, за яких вказаний проект договору не був підписаний сторонами.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, в судовому засіданні 05 липня 2012 заявив письмове клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради, та витребування у вказаної установи належним чином завірених копій документів, які стали підставою для підготовки проекту рішення міськради від 08 липня 2011 року №848-VI., серед яких скасовано рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV року проти задоволення позову заперечував, .

Вказане клопотання було судом задоволено.

У судове засіданні третьою особою були надані заперечення проти позову.

Заперечуючи проти позову, третя особа стверджує, що позивач не з'явився для підписання та нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки площею за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12. В подальшому, як стверджує третя особа, позивачу неодноразово направлялися листи з пропозицією з'явитися до управління земельних ресурсів Одеської міської ради для підписання договору оренди землі, але ці листи були проігноровані позивачем. Також третя особа вказує, що отримавши договір оренди, позивач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів та ухилялвся від підписання та реєстрації зазначеного договору оренди, протокол розбіжностей до вказаного договору до відповідача та третьої особи не надходив. Третя особа також посилається на те, що рішення Одеської міської ради від 11.10.2004р. №3329-ІV відповідає закону та підлягало виконанню. Водночас, невиконання його позивачем завдає збитків Одеській міській раді, що виражаються у ненадходженні коштів від використання земельної ділянки.

Також, третя особа зазначила в листі від 11.09.2012р. №01-19/1432-07, що після затвердження міськрадою рішення від 08 липня 2011 року №848-VI, матеріали, які стали підставою для прийняття, в адресу Одеського міського управління земельних ресурсів не надходили та в архіві управління відсутні. Враховуючи це, третя особа запропонувала звернутися в адресу Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі та третьої особи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Дочірнє підприємство "Система" є власником будівель та споруд за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12 на підставі свідоцтва про право власності на будівлі від 26 лютого 2001 року №012612.

11 жовтня 2004 року міськрадою було прийняте рішення №3329-IV "Про затвердження проекту відведення та надання Дочірньому підприємству "Система" в оренду земельної ділянки площею 0.2392 га за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12, для експлуатації та обслуговування будівель комплексу морських ванн". Цим рішенням був затверджений проект відведення земельної ділянки за вказаною адресою, передбачено надати позивачу за рахунок земель міста, земельну ділянку площею 0.2392 га у короткострокову оренду, терміном на 5 років (землі рекреаційного призначення) за вказаною адресою, для експлуатації та обслуговування будівель комплексу морських ванн. Також був затверджений договір оренди зазначеної ділянки між міськрадою та позивачем, зобов'язано позивача замовити у третьої особи оформлення документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки, дотримуватися вимог ст.96 Земельного кодексу України, виконувати вимоги та умови щодо землекористування, визначені службами і організаціями міста та області, викладені у проекті відведення земельної ділянки, надати на державну реєстрацію документи, що посвідчують право оренди земельної ділянки.

Згідно листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 01 листопада 2011року за вих. №172/01-16, приблизно у лютому 2007 року, нею був отриманий від Управління земельних ресурсів Одеської міської ради проект договору оренди між позивачем та міськрадою. Вказаний факт підтверджений також журналом передачі договорів на нотаріальне посвідчення з записом від 10.02.2007р. під №255, копія якого надана третьою особою. Через деякий час позивач надав свої установчі документи, необхідні для нотаріального посвідчення цього договору, але, з причин, невідомих нотаріусу, в подальшому договір так і не було укладено та підписано. В подальшому, в липні 2009 року проект договору був повернутий нотаріусом до Управління земельних ресурсів Одеської міської ради.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.11 КАС України).

Міськрада не надала до суду доказів ухилення позивача від укладання договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що позивач ухилявся від укладання цього договору, навпаки, після надходження проекту договору до нотаріуса - надав необхідні статутні документи. Крім цього, як підтверджено матеріалами справи, позивач отримував необхідні дозвільні документи, зокрема висновок на проект відведення земельної ділянки Управління архітектури та містобудування від 02 червня 2004 року №70оп/04; витяг Одеського міського управління земельних ресурсів про визначення нормативної грошової оцінки земель №356-К від 28 березня 2006 року; лист-погодження Управління охорони об'єктів культурної спадщини від 22 серпня 2003 року №1796; висновок Одеської обласної санітарно-епідеміологічної станції №308 щодо відбору (відведення) земельної ділянки під забудову від 27 червня 2003 року; акт від 18 січня 2005 року визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з додатком. Крім цього, сам факт надходження договору оренди до нотаріуса, підтверджує, що з боку позивача були вчинені всі необхідні для цього дії. Доказів того, що в подальшому позивач почав ухилятися від підписання цього договору нема, не вказував на це й приватний нотаріус ОМНС ОСОБА_1, до якої надійшов проект зазначеного договору.

Посилання третьої особи на свої листи від 28.07.2009р. №01-25/1454-04 та від 22.03.2011р. №01-25/434-04 на адресу позивача, позовних вимог не спростовують за наступних причин. Як вказує сама третя особа у запереченнях, метою листів було виклик позивача до управління земельних ресурсів Одеської міської ради для підписання договору оренди земельної ділянки (арк.заперечення 2, абз.1 знизу, арк..3, абз.1), водночас до справи не надано жодних листів чи інших доказів про виклик позивача до нотаріуса чи Одеської міської ради, адже вказаний договір мав бути підписаний, окрім позивача, представником Одеської міської ради, а не третьої особи. Додатково, посилання третьої особи на ухилення позивача від укладання договору оренди спростовуються листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 01 листопада 2011року за вих.. №172/01-16, який, як вже зазначалось, не містить жодних посилань на ухилення позивача, навпаки, підтверджує надання останнім до нотаріуса необхідних документів. Інших документів щодо законності оскаржуваного позивачем рішення міськради учасниками процесу до суду не надано.

Також суд бере до уваги, що у позовній заяві позивач зазначав, що ним був виконаний лист третьої особи від 22.03.2011р. №01-25/434-04 з вимогою з'явитися до третьої особи з питань укладання договору оренди відповідної земельної ділянки, та позивачу в ході візиту було підтверджено, що протягом найближчих місяців питання укладання договору оренди буде вирішене по суті. Доказом виконання позивачем пропозицій, викладених у цьому листі (з'явитися до третьої особи), є надана третьою особою та Департаментом з організації роботи Одеської міської ради доповідна записка начальника відділу земельного кадастру від 22 квітня 2011р. №01-31/16 на ім'я третьої особи по справі, з повідомленням про те, що відділом підготовлений пакет документів для нотаріального посвідчення договору оренди вказаної у позові ділянки, та проханням доручити відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотримання земельного законодавства провести перевірку земельної ділянки позивача в частині відповідності цільового призначення. Цей документ підтверджує, що в квітні 2011 року, тобто після візиту позивача до третьої особи та підтвердження наміру укласти договір оренди, відділом земельного кадастру був підготовлений необхідний для цього пакет документів.

Суд також погоджується з твердженням позивача про те, що посилання в рішенні міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV на "короткострокову оренду, терміном на 5 років" вказує не на строк укладання договору оренди, а на строк його дії, з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 93 Земельного кодексу України, оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Отже, надання земельної ділянки саме в короткострокову оренду, як вказано в рішенні міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV, вимагає визначення строку дії оренди в межах максимального п'ятирічного строку. Саме це й було зроблено міськрадою у вказаному рішенні. В свою чергу, згідно статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття міськрадою рішення від 11 жовтня 2004 року №3329-"V), право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Отже, на момент прийняття міськрадою рішення від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV, право на оренду земельної ділянки виникало після укладання договору оренди, його державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналогічне тлумачення законодавства наведене в Постанові Верховного суду України від 16 квітня 2007 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ".

Враховуючи це, зазначений в рішенні міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV п'ятирічний термін, є терміном дії договору оренди, а не терміном укладання самого договору. Зазначений строк розпочинається (згідно чинного на час прийняття цього рішення законодавства) з моменту укладання договору оренди, його державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Оскільки договір оренди не був підписаний, вказаний строк не розпочав свій перебіг. При цьому строку укладання договору оренди рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV не містить. Ця обставина додатково вказує на необґрунтованість рішення міськради від 08 липня 2011 року №848-VI в частині скасування рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-V з причини неукладення договору оренди з позивачем "у встановлений термін". Додатковим доказом того, що строк виконання рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-V не встановлений, а строк дії договору оренди не сплинув, є лист третьої особи від 22.03.2011р. №01-25/43404 з попередженням про скасування цього рішення, та доповідна записка начальника відділу земельного кадастру від 22 квітня 2011р. №01-31/16 про підготовку пакету документів для нотаріального посвідчення договору оренди вказаної у позові ділянки. У випадку, якщо б строк виконання рішення від 11 жовтня 2004 року №3329-V дійсно становив би п'ять років з моменту прийняття, а строк дії договору оренди відраховувався з дати прийняття цього рішення, то вказані строки сплинули б у 2009 році, та в 2011 році органами місцевого самоврядування не готувався би пакет документ для укладання договору оренди.

Посилання третьої особи на нецільове використання позивачем земельної ділянки не може бути взяте до уваги, оскільки згідно тексту оскаржуваного рішення міськради від 08 липня 2011 року №848-VI, підставою для скасування попереднього рішення міськради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV є виключно "невиконання суб'єктами господарської діяльності рішень Одеської міської ради у частині укладання договорів оренди у встановлений термін". Аналогічні підстави вказані й в проекті цього рішення міськради, що наданий Департаментом з організації роботи Одеської міської ради. З вказаних причин не є підставою для відмови у позові службова записка начальника відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням земельного законодавства щодо не проведення фінансово-господарської діяльності позивачем на земельній ділянці по пров.Ванному,12, та відповідні фотографії цієї ділянки.

Також, відповідно до рішення Конституційного суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009, орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас, діюче законодавство України не передбачає право органів місцевого самоврядування скасовувати власні рішення про надання земельних ділянок в користування у випадку, якщо вказані рішення відповідають законодавству України. Зокрема, відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку лише з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічно, в рішенні Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року у справі №1-9/2009, зазначено, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи встановлена відсутність підстав для скасування міськрадою свого рішення від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV рішенням від 08 липня 2011 року №848-VI з посиланням на "невиконання суб'єктами господарської діяльності рішень Одеської міської ради у частині укладання договорів оренди у встановлений термін", оскільки позивач від виконання попереднього рішення не ухилявся, сам строк його виконання не є встановленим.

Відповідно до частини 1 статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про скасування рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень (пункт 1 частини 2 статті 162 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, частиною 4 статті 93, статтею 125 Земельного кодексу України, пунктом 1 частини 3 статті 2, пунктом 1 частини 4 статті 105, частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Система»до Одеської міської ради про скасування рішення субєкта владних повноважень задовольнити.

Скасувати рішення Одеської міської ради від 08 липня 2011 року №848-VI «Про скасування рішень Одеської міської ради»в частині скасування рішення Одеської міської ради від 11 жовтня 2004 року №3329-ІV «Про затвердження проекту відведення та надання Дочірньому підприємству «Система»в оренду земельної ділянки площею 0.2392 га за адресою: м.Одеса, пров.Ванний, 12, для експлуатації та обслуговування будівель комплексу морських ванн»(пункт 4 додатку).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

26.11.2012