Справа № П/811/1211/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2017 рокусправа № П/811/1211/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна до Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт» про визнання дій протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна звернулось з позовом до Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт», в якому просить визнати протиправними та скасувати:

рішення Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренко Вадима Володимировича за індексним №29220926 від 12 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) права оренди земельної ділянки на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі № б/н від 05.04.2016 року, укладеного між сторонами: орендодавець -ОСОБА_2, орендар - ТОВ «Союзнатурпродукт»;

рішення Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренко Вадима Володимировича за індексним №29242439 від 13 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) права оренди земельної ділянки на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі договору оренди землі № б/н від 07.04.2016 року, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_2, орендар - ТОВ «Союзнатурпродукт».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державним реєстратором при проведенні державної реєстрації речового права за Договорами оренди землі між ОСОБА_2 та ТОВ «Союзнатурпродукт» не перевірено, чи вже зареєстроване право оренди на дані

земельні ділянки, внаслідок чого було неправомірно здійснено реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, щодо яких вже було здійснено реєстрацію права оренди.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича від 12 квітня 2016 року №29220926 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт» права оренди земельної ділянки загальною площею 3,0064 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, зареєстрованого на підставі договору оренди землі №б/н від 05 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт». Визнано противоправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича від 13 квітня 2016 року №29242439 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт» права оренди земельної ділянки загальною площею 2,1113 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, зареєстрованого на підставі договору оренди землі №б/н від 07 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт».

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції копію позовної заяви та доданих до неї документів не було надіслано на адресу відповідача, незважаючи на його неодноразові звернення до суду. З наданих копій поземельних книг вбачається, що запис про виникнення у ПСП ім. Ватутіна права на оренду, суборенду земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 було внесено тільки 08.08.2015 року за реєстраційним № 004, а запис про виникнення права на оренду, суборенду земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, у ПСП ім.. Ватутіна відсутній. З даних реєстраційних справ, в яких є в тому числі і витяги із ДЗК вбачається, що ніякої державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок від 21.12.2012 року між ОСОБА_2 та ПСП ім. Ватутіна за кадастровим номером НОМЕР_1 та за кадастровим номером НОМЕР_2 не було взагалі. Крім того, у відповідності до частини 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Для проведення державної реєстрації права оренди, директором ТОВ «Союзнатурпродукт» ОСОБА_4 було подано необхідний для реєстрації перелік документів, після розгляду яких та їх перевірки шляхом отримання підтверджуючої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна про відсутність обмеження у використанні земельних ділянок, відповідачем було встановлено відсутність фактів можливої наявності вже зареєстрованих прав на відповідні земельні ділянки. Висновок суду першої інстанції про здійснення відповідачем повторної реєстрації договорів оренди одних і тих самих земельних ділянок не відповідає дійсності, є упередженим і надуманим, оскільки в матеріалах справи відсутні доказ про Державну реєстрацію у Відділі Держкомзему у Вільшанському районі договорів оренди між позивачем та ОСОБА_2 Також суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі не врахував, що спори про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин підлягають розгляду в порядку ЦПК.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Позивачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вказує на безпідставність її доводів та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представники третіх осіб у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, належним чином повідомлені про дату, місце і час апеляційного розгляду справи, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що 21 грудня 2012 року між Приватним сільськогосподарським підприємством ім. Ватутіна та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2, як орендодавець, надає, а ПСП ім. Ватутіна, як орендар, приймає в строкове платне володіння, користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,0064га, за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області.

Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2012 року за №03204.

Також 21 грудня 2012 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2, як орендодавець, надає, а ПСП ім. Ватутіна, як орендар, приймає в строкове платне володіння, користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,1113 га, за кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області.

Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Вільшанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.12.2012 року за №03205.

Земельні ділянки були передані ОСОБА_2 у платне користування позивачу строком на 5 років для ведення товарного виробництва сільськогосподарської продукції, що підтверджується актами прийому-передачі земельної ділянки від 21.12.2012 року.

Державним реєстратором прав - приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком Вадимом Володимировичем прийнято рішення індексний №29220926 від 12 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) права оренди земельної ділянки на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі № б/н від 05.04.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Союзнатурпродукт» (орендар).

Також відповідачем прийнято рішення індексний №29242439 від 13 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) права оренди земельної ділянки на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі договору оренди землі № б/н від 07.04.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «Союзнатурпродукт» (орендар).

Зміна прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_2 підтверджено копіями витягу з Поземельної книги 020002919 по РНОКПП, свідоцтвом про шлюб і паспортом.

Не погодившись з рішеннями про державну реєстрацію земельних ділянок, прийнятих у 2016 році, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог законодавства державним реєстратором було повторно зареєстровано право оренди земельних ділянок (за - Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт») на ті ж самі ділянки, на які вже було зареєстровано аналогічне право за Приватним сільськогосподарським підприємством імені Ватутіна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно пункту 2 частини 1 стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 19 вказаного Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Згідно із п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок №1127) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву у двох примірниках, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) та особа, яка сформувала таку заяву, проставляють підписи. Один примірник заяви надається заявникові, а другий долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 9, 10 Порядку №1127, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. З поданих оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав, уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник виготовляє електронні копії таких документів шляхом їх сканування, які долучаються до заяви, зареєстрованої у базі даних заяв.

В силу п.19 Порядку №1127, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав.

За відсутності відомостей у Реєстрі прав власності на нерухоме майно державний реєстратор використовує наявні відомості, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

Відповідно до наведених норм законодавства, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

З огляду на вищезазначене, в силу положень абзацу 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідач повинен був запитати в органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо) щодо фактів реєстрації договорів оренди землі на відповідні земельні ділянки для встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням.

Невиконання державним реєстратором такого обов'язку обумовило повторну реєстрацію права оренди одних і тих самих земельних ділянок, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря земельних ділянок.

Одночасна реєстрація договорів оренди становила втручання в право позивача на мирне користування майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Отже, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України у справі № 814/3015/14 від 30.03.2016 року, одночасне існування державної реєстрації кількох право оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону № 1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації. Подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що договори оренди земельних ділянок від 21.12.2012 року зареєстровані у Відділі Держкомзему у Вільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 грудня 2012 року за № 03204 та №03205.

Таким чином, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29220926 від 12 квітня 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29242439 від 13 квітня 2016 року, державний реєстратор порушив пункт 8-1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не перевірив наявність належним чином зареєстрованих договорів на ті ж земельні ділянки, укладених між Приватним сільськогосподарським підприємством імені Ватутіна (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваних рішень про державну реєстрацію права оренди як таких, що вчинено відповідачем як суб'єктом владних повноважень без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та без вчинення необхідного, встановлено законодавством, алгоритму дій, що передує прийняттю рішення.

Стосовно доводів та вимог апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі з посилання та те, що даний спір повинен вирішуватися у порядку цивільного судочинства, колегія суддів вважає їх безпідставними, з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із суб'єктного складу та характеру спірних правовідносин, наявності реалізації у спірних правовідносинах відповідачем, як суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про відсутність у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав - приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко