Справа № 520/3727/17
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3727/17
Провадження № 2-а/520/471/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України в місті Одесі

про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 29.03.2017 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 854405 від 13.02.2017 р. «Про відмову у перерахунку пенсії»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 60% від заробітної плати у сумі 6555,66 грн. згідно з довідкою від 03.02.2017 р. № 45-Б, виданої Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона - ОСОБА_1, з 2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від заробітної плати.

08.02.2017 року вона звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців з 01.12.2015 року та надала довідку про складові заробітної плати з 31.12.2015 року, видану Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради від 03.02.2017 року №4-Б.

13.02.2017 року Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м Одеси було прийнято рішення № 854405 «Про відмову у перерахунку пенсії» яким відмовлено у перерахунку пенсії з більшого заробітку у зв'язку з тим, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови КМУ від 31.05.2000 р. № 865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії, який був передбачений статтею Закону 3723 відсутні.

Позивач ОСОБА_1 вважаючи вказаний висновок територіального органу Пенсійного фонду України передчасним та таким, що суперечить Конституції України, була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.04.2017 року відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії.

Під час розгляду справи судом було замінено відповідача управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на Центральне обєднане управління пенсійного фонду України в місті Одесі, оскільки на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року за №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та наказу Пенсійного фонду України №1 від 03.01.2017 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №988» 31.03.2017 відбулася реорганізація управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, розгляд справи провести за відсутності представника відповідача.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі надав до суду також письмові заперечення проти задоволення позову, в яких також просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 2015року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси, яка на цей час реорганізоване в Центральне обєднане управління пенсійного фонду України в місті Одесі, та отримує пенсію за віком, призначену на підставі статті 37 Закону № 3723-XII в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати.

Призначення позивачеві пенсії підтверджується наданою до суду копією розпорядження пенсійного фонду за №854405 від 04.09.2015 року (а.с.13).

03.02.2017 року ОСОБА_1 отримала довідку Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за вих. №4-Б про заробітну плату.

06.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та надала довідку про заробітну плату, виданої 03.02.2017 року Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради.

13.02.2017 року управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси постановлено рішення № 854405 «Про відмову у перерахунку пенсії», яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого заробітку, у зв'язку з тим, що з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII скасовано зокрема статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-ХІІ, якою передбачалось право на проведення перерахунку пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723. Враховуючи те, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно із Законом №3723, постановою №1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за №865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій який був передбачений статтею 37 Закону 3723, відсутні. У звязку з чим, управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси було зазначено, що немає підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно наданої довідки про заробітну плату №4-Б від 03.02.2017 року, виданої Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач дійшов висновку, що законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до поданих документів - відсутні.

Не погоджуючись з цим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за №3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачеві, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону № 3723-XII було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

В подальшому, а саме починаючи з 1 січня 2015 року, діяла редакція статті, яка передбачала, що Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення умов та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям делеговано Кабінету Міністрів України.

При цьому, Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з окремими положеннями Конституції України) дійшов висновку, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яка втратила чинність з 1 травня 2016 року згідно з постановою Уряду від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (застосовується з 1 травня 2016 року; далі - постанови КМУ № 865 і № 622 відповідно).

Суд звертає увагу на те, що порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 постанови КМУ № 865 було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим - п'ятим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Тобто, вищезазначені законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції : «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

Отже, що Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, на виконання даної статті 37-1 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII.

Згідно п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Окрім цього, за приписами частини 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 37-1 Закону № 3723-XII і пункт 4 постанови КМУ № 865, які станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України), а також на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяли.

Системний аналіз наведених положень законодавства, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин суддею також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Водночас, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР). У Рішенні № 2-рп/99 ( v002p710-99 ) від 02.1999 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Посилання позивача на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивача приводить до звуження змісту та обсягу його конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців не відносяться до компетенції відповідача.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12.07.2016 у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Законі України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Відповідно до статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу», що діяв на час призначення пенсії, та постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року, як позивач просить у своєму адміністративному позові, та приймає до уваги доводи відповідача щодо зміни законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 11, 13, 159 163, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління пенсійного фонду України в місті Одесі про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Калініченко Л. В.