Справа № 408/2626/17-а
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2017-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/408/75/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2017 року смт.Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Карягіна В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про поновлення пропущеного строку, скасування рішення від 01.09.2016р про відмову у призначенні та від 23.02.2017р про призупинення виплати адресної допомоги, визнання дій щодо відмови в призначенні та припиненні щомісячної адресної допомоги протиправними , зобов'язати здійснити виплату щомісячної адресної допомоги з 15.08.2016 року, -

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача , в обґрунтування доводів зазначила, що перебуває на обліку в управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, їй була видана довідка №1741, згідно з якою вона мешкає у своєму садовому будинку. 11.02.2016р. вона звернулася до відповідача з заявою про призначення адресної допомоги, яка їй була призначена та виплачувалася з 11.02.2016р по 10.08.2016р в сумі 884грн. При наступному зверненні 15.08.2016р. нею були надані всі необхідні документи для подальшої виплати адресної допомоги, однак у серпні 2016 року така допомога не надійшла, незважаючи на те, що умови проживання у неї не змінилися. Відмови в призначенні адресної допомоги вона не отримувала, у зв'язку з чим 25.10.2016р. вона звернулася на Урядову гарячу лінію, де отримала відповідь Станично-Луганської РДА від 04.11.2016р., згідно якої виплата адресної допомоги була призупинена до з'ясування питання про право отримувати грошову допомогу особам, які мешкають у своїх дачних будинках на території Станично-Луганського району.

Не дочекавшись з'ясування вказаного питання, 01.02.2017р. позивач знову звернулася зі скаргою до Міністерства соціальної політики з проханням розглянути питання бездіяльності відповідача, на що 06.04.2017 року отримала відповідь про протиправне рішення комісії про відмову їй у призначенні грошової допомоги.

.Відмову відповідача в призначенні та виплаті вказаної державної допомоги вважає порушенням її законних прав та стала підставою для її звернення з даним позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, в позовній заяви заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, в запереченнях керівник УСЗН Станично-Луганської РДА звернувся до суду з заявою розглянути справу без участі представника установи, позов не визнав , вказавши, що позивач в травні 2015 року була зареєстрована в управлінні, як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції , з м. Луганськ до с.Пшеничне, СТ «Озон» Станично-Луганської області. Щомісячна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-з комунальних послуг була призначена на період з 1 лютого по 10 серпня 2016 року в розмірі 884 грн 00 коп. За продовженням виплати позивач звернулася 15.08.2016року. При перевірці достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце перебування/проживання управлінням з'ясовано, що садовий (дачний) будинок за адресою фактичного місця проживання належить ОСОБА_1 З посиланням на п.12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016р, комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат прийняла рішення про відмову в призначенні виплати грошової допомоги.

Повторно за продовженням виплати ОСОБА_1 звернулася 14.02.2017 року, але на даний час у зв'язку із невизначеністю садових товариств виплати не відновлені.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньопереміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII ,внутрішньопереміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами статті 2 зазначеного Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбаченихКонституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішньогопереміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на обліквнутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме, з м.Луганськ , їй була видана довідка №1741 від 18.05.2015 року, яка до даного часу є дійсною., згідно з якою вона з липня 2014 року перемістилася в АДРЕСА_1 (арк..спр 2-3) .

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців

11.02.2016р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги, яка їй була відповідачем призначена та виплачувалася з 11.02.2016р по 10.08.2016р в сумі 884грн.

Отже щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначена позивачу відповідно до її заяви з дати звернення та відповідно до п. 3 Порядку.

15.08.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою про призначення(відновлення) щомісячної адресної допомоги.

Рішенням комісії з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 01.09.2016 року позивачу відмовлено в призначенні( відновленні) соціальних виплат на підставі п.12 Порядку- виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги., про що позивач була повідомлена (арк..спр.16) Як зазначено в запереченні, при перевірці інформації про фактичне місце проживання/перебування позивача управлінням з'ясовано , що садовий (дачний) будинок за адресою фактичного місця проживання належить ОСОБА_1

Після звернення позивача на Урядову гарячу лінію листом від 04.11.2016 року заступник голови Станично-Луганської РДА повідомив ОСОБА_1 про припинення виплати до з'ясування питання про право отримувати грошову допомогу особам, які мешкають у своїх дачних будинках на території Станично-Луганського району (арк..спр.10)іву.

09.11.2016 року комісія з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам приймає рішення аналогічне прийнятому 01.09.2016року - про відмову в призначенні(відновленні) соціальних виплат ОСОБА_1(арк..спр.34).

Згідно технічного паспорту садовий (дачний )будинок, який розташований на території садового товариства «Озон» по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2009 року належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та представляє собою двоповерховий будинок площею 44,0кв.м.(арк..спр.4-8).

Цивільним кодексом України (ст. 379,380) визначено:

Житлом фізичної особи є житловий будинок , квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Факт постійного проживання позивача у належному їй будинку зафіксований актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї , згідно з яким «зі слів заявника ОСОБА_1 мешкає у власному будинку, який збудовано в 1998 році та з 2005 року мешкає в цьому будинку постійно» (арк..спр.33). Належний позивачці садовий будинок має адресу розташування, йому присвоєний номер, будинок зареєстрований в КЗ «Станично-Луганське бюро технічної інвентаризації», а тому підстав вважати даний будинок таким, що не є житловим у відповідача не було.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 505, щомісячна адресна допомога установлюється внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.6 Порядку № 505,в редакції, яка діяла на час прийняття рішення відповідачем, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

Згідно

Розпорядження КМУ №1085 від 7.11.2014 року с.Пшеничне Станично-Луганського району входить до переліку населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення.

Суд вважає, що приймаючи рішення №7 від 01.09.2016 року про відмову в призначенні(відновленні) виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги на підставі п.12 Порядку , яка саме й оскаржується позивачем, відповідач діяв в порушення вимог діючого законодавства, а, враховуючи , що позивач з часу отримання рішення звертався зі скаргами до різних в порядку підлеглості органів , суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом й прийняте 01.09.2016 року рішення скасувати.

Після звернення позивача зі скаргою, адресованої в Міністерство соціальної політики від 01.02.2017 року(арк.спр.11) комісією з питань призначення(відновлення) соціальної допомоги , утвореною в Станично-Луганській РДА , приймається рішення №34 від 23.02.2017 року про призупинення призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг.

Згідно Порядку № 505 п.8.,(в редакції на час прийняття рішення відповідачем) Уповноважені органи- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій - протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї;

Перелік видів рішень, які мають бути прийняті уповноваженим органом, є вичерпним. Такого рішення як призупинення призначення в переліку відсутнє. Крім того, в відновленні виплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 відповідачем було відмовлено в вересні та в листопаді 2016 року, зупинити ж дію, яка не відбувається, неможливо. А тому вказане рішення відповідача від 23.02.2017 року підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо прийняття даного рішення слід визнати протиправними.

Згідно до ст.. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статі 92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права та свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органі державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати в сумі 640грн. компенсуати за рахунок Державного бюджету України відповідно до вимог ст.94 КАС УКраїни. .

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 94, 99,100, 122,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» , затвердженого постановою КМУ №505 ,- суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визнати дії управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови в призначенні / відновленні та в призупиненні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги протиправними.

Скасувати рішення управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області №7 від 01.09.2016р про відмову в призначенні/відновленні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги та рішення №34 від 23.02.2017 року про призупинення призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги .

Зобов'язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг з 15.08.2016 року.

Судові витрати в сумі 640грн на користь ОСОБА_1 компенсувати за рахунок Державного бюджету України .

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк від дня оголошення , сторонам в цей же строк з часу отримання копії постанови.

Суддя

Біловодського райсуду Карягіна В.А.

Луганської області