Справа № 812/374/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року справа №812/374/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року в справі № 812/374/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Станично-Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання дій протиправним та скасування висновку від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Станично-Луганської обєднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, які виразилися у складанні Висновку від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» відносно ОСОБА_2;

- скасувати Висновок від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» складений відносно ОСОБА_2.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управлінням ДФС України у Луганській області від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», складений відносно ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки в рамках Закону України «Про очищення влади» регламентована Порядком № 563 від 16.10.2014 та № 1100 від 03.11.2014. Наказом Державної фіскальної служби України від 06.02.2017 № 57 внесені зміни до наказу ДФС від 19.10.2016 № 875 та функцію з організації та проведення перевірок відомостей у деклараціях субєктів декларування, у т.ч. осіб, які займають посади, перебування на яких становить державну таємницю, покладено виключно на головні управління Державної фіскальної служби України. Зокрема, вказані функції віднесено до повноважень головних управлінь Державної фіскальної служби України з підготовки висновку за результатами перевірки, складання повідомлення та надсилання їх відповідним органам.

Апелянт звертає увагу суду, що податковим органом направлено запити для перевірки правильності відображення позивачем у декларації належного йому майна та майнових прав. При перевірці відомостей, визначених у пункті 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» було встановлено розбіжність у декларації. Позивачем були надані пояснення стосовно встановлених розбіжностей та зазначено, що кошти витрачені на придбання транспортного засобу заощадженні із грошового забезпечення. Решту коштів надали батьки дружини. При цьому у поясненнях не зазначено, яку саме суму витрачено ним зі свого грошового забезпечення, а яку суму надано батьками дружини. Документів на підтвердження не надано.

За таких обставин податковий орган наголошує на правомірності складання висновку від 17.02.2017, в якому зазначено про неможливість встановити достовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», зазначеним ОСОБА_2 у декларації.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до начальника Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області із заявою про проведення щодо нього перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 16.09.2014 № 1682-VII (далі Закон № 1682-VII).

Головне управління ДСНС у Луганській області направило до Біловодського відділення Станично-Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганської області запит від 22.12.2016 № 02-6835/232 про проведення перевірки, передбаченої Законом № 1682-VII, відносно ОСОБА_2

Під час проведення перевірки податковим органом направлено позивачу запит від 20.01.2017 № 107/1216/17-09 про надання пояснень причин невідповідності доходів, відображених у декларації, та надати підтверджуючі документи, надати письмове пояснення стосовно нерухомого майна зазначеного у позиції 23 декларації та надати копії документів, що підтверджують право власності, оренди чи іншого права користування, є підставою виникнення права власності, суми витрат та джерело доходу на придбання у власність, оренду чи інше право користування зазначеного майна, а також надати письмове пояснення та документи, що підтверджують право власності, оренди чи іншого права користування, суми витрат та джерело доходу на придбання у власність транспортних засобів, визначених у позиціях 35, 39 розділу IV «Відомості про транспортні засоби» декларації.

ОСОБА_2 07.02.2017 надав до податкового органу пояснення, в яких зазначив, що на момент складання Декларації, ним у позиції 25 використано технічний паспорт (інвентарний номер 3038 від 14 січня 2002) на житло за адресою: Україна, Луганська обл., Біловодський район, смт. Біловодськ, вул. Центральна (Леніна) АДРЕСА_1 (копія додається), в якому зазначено, що загальна площа квартири складає 79,5 кв.м. При оформленні документів була зазначена загальна площа 77,2 кв.м., яка була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (копія договору дарування квартири додається).

Стосовно позиції 39 розділу IV «Відомості про транспортні засоби» Декларації пояснив, що на момент складання при собі не мав реєстраційних документів на причіп, тому написав назву заводу виробника «Кремінь», в свідоцтві про реєстрацію зазначено: причіп П1 83131 (копія документа додається) виготовлений на підприємстві ПП «Завод Кремінь Плюс». Причіп придбаний за кошти його грошового забезпечення.

Копії документів щодо земельних ділянок вказаних у позиції 23 Декларації додав.

Автомобіль ОРЕL-АSТRА G, 2007 року був придбаний за 76500,00 грн згідно з витратною накладною №1175 від 10.07.2007р. (копія накладної додається).

На придбання автомобіля ОРЕL-АSТRА G, 2007 року випуску (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається) були витраченні грошові кошти з його грошового забезпечення, а залишкову суму коштів дали батьки його дружини (копія свідоцтва про укладення шлюбу додається) ОСОБА_3 1950 р.н і ОСОБА_4 1949 р.н, яка сама оплатила у касі придбання автомобіля (пояснювальна додається), що підтверджують фінансові документи (копії платіжних квитанцій з її підписом додаються). Автомобіль придбався для загального використання сімєю і був зареєстрований на його імя.

За результатами перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі відповідач) складено висновок від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» яким встановлено недостовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених ОСОБА_2 у декларації.

Не погодившись за таким висновком податкового органу ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1682-VII очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 1682-VII очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

У частині восьмій статті 3 Закону № 1682-VII зазначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом № 1682-VII.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 1682-VII особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 ст. 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

У зв'язку із наведеним, суд зазначає, що ОСОБА_2 є особою, котра займає посаду, щодо яких, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII, здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посаді, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682-VII.

Згідно з частиною четвертою ст. 5 Закону № 1682-VII організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до частини пятої вказаної статті перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частино 10 ст. 5 Закону № 1682-VII передбачено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (далі Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку № 563 із метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

Пунктами 27, 28 Порядку № 563 визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682-VII, ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п. 27 цього Порядку, та підтверджені документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Пунктом 35 Порядку № 563 передбачено, що якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов'язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Міністерством фінансів України наказом № 1100 від 03.11.2014 затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (далі Порядок № 1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682-VII, зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч. 1 ст. 2 цього Закону, у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку № 1100 його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені ч. 4 ст. 5 Закону № 1682-VII. Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Пунктом 3 Порядку № 1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч. 4 ст. 5 Закону № 1682-VII, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтверджуваних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, у тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою зясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомленні особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержанні від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтверджуваних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовці висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682-VII, за встановленою формою та надіслання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Як передбачено п. 4 Порядку № 1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону №1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, зазначається у висновку про проведення перевірки в разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна, вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку № 1100 також визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них цю особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджувані документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно з п. 14 Порядку № 1100 висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому ч. 4 ст. 5 Закону № 1682-VII, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Статтею 9 Закону № 1682-VII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при виконанні цього закону оскаржуються в судовому порядку, а у відповідності до абз. 2 п. 11 ст. 5 цього ж Закону висновок про результати перевірки достовірності відомостей, визначених п.п.1, 2 ч. 5 ст. 5 може бути оскаржений особою в судовому порядку. Аналогічні положення закріплено у п. 39 Порядку № 563.

Також, наказом Державної фіскальної служби України від 06.02.2017 № 57 «Про внесення змін до наказу ДФС від 19.10.2016 № 875» функцію з організації та проведення перевірок відомостей у деклараціях субєктів декларування, у тому числі осіб, які займають посади, перебування на яких становить державну таємницю покладено виключно на головні управління Державної фіскальної служби України.

Висновок за результатами перевірки відносно ОСОБА_2 складено Головним управлінням ДФС України у Луганській області, який є повноважним органом на проведення такої перевірки, відповідно до приписів ч. 7 ст. 5 Закону № 1682-VII, п. 2 Порядку № 563, Переліку органів, що проводять перевірку, пп. 92-1 п. 4 Положення про Державну фіскальну службу України.

Під час дослідження змісту оскаржуваного висновку судом встановлено, що для проведення перевірки податковим органом отримано запит про перевірку, копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, біографічну довідку, а також копію заяви про проведення перевірки, копію паспорта позивача, картки фізичної особи платника податків. Надсилалися запити про надання відомостей про ОСОБА_2 до Центральної бази даних ДФС, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції сільського господарства в Луганській області, до відділу Держгеокадастру Біловодському районі Луганської області, до територіального сервісного центру № 4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області.

Зазначено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 75822204 від 14.12.2016 на імя ОСОБА_2 зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 77,2 кв.м, підстава виникнення права власності договір дарування ВРК № 094185 ВРК № 094186, реєстр № 432 від 14.05.2011, частка власності 1/2.

Відділом Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області від 12.01.2017 за № 0-28-0.4-14/2-17 повідомлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано земельну ділянку за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Тракторна, 16, загальною площею 0,15 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, дата початку права власності 11.10.2005, підстава набуття права власності рішення Біловодської селищної ради від 05.05.2005.

Територіальним сервісним центром № 4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області від 19.01.2017 за № 31/12/4443-206 повідомлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки ОРЕL-АSТRА G, 2007 року випуску, держномер ВВ4810АХ, дата реєстрації 13.07.2007, інформація про вартість відсутня; причіп легковий марки П 183131, 2012 року випуску, держномер ВВ5284ХТ, дата реєстрації 18.07.2012, інформація про вартість відсутня.

В оскаржуваному висновку зазначено, що з 01.08.1999 по теперішній час 10.07.2007 ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки OPEL-ASTRA G, 2007 року випуску. Згідно з копією витратної накладної № 1175 від 10.07.2007 вартість автомобіля на момент придбання складала 76500,00 грн. На підтвердження джерела отримання доходів гр. ОСОБА_2 було надано копію довідки 28 пожежно-рятувальної частини від 06.02.2017 № 13/130/74 щодо отриманої заробітної плати, згідно з вказаною довідкою за період з жовтня 1995 по серпень 1996 року заробітна плата складала 62777000,00 крб. (627,77 грн) та за період з вересня 1996 по грудень 2004 року 23310,27 грн. Сума нарахованого ОСОБА_2 доходу за період з 01.01.2005 по 30.06.2007 (до моменту придбання автомобілю) згідно з відомостями ЄДР фізичних осіб ДФС України склала 30282,12 грн, з якого податок на доходи фізичних осіб 4052,86 грн. У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що джерелом доходу на придбання автомобіля є власні заощадження із сум грошового забезпечення, а також кошти батьків дружини.

Показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтверджено факт придбання автомобілю OPEL-ASTRA G, 2007 року випуску за спільні кошти подружжя ОСОБА_6 та подружжя ОСОБА_4 (батьків дружини позивача) для потреб родини, які з часу реєстрації шлюбу ОСОБА_6 16.09.2000 на час придбання автомобілю проживали разом за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: м. Біловодськ, вул. Політвіддільська, 67/10. Зазначений автомобіль знаходиться в їх спільному користуванні по теперішній час.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії ІІ-ЕД №349914, виданого 03.10.1978 Біловодським відділом РАГС Ворошиловградської області її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 070544, виданим 16.09.2000 Біловодським відділом РАГС Луганської області підтверджено факт реєстрації шлюбу між позивачем та ОСОБА_7.

Автомобіль OPEL-ASTRA G, 2007 року випуску ВВ4810АХ зареєстрований 13.07.207 на ОСОБА_2 з правом керування ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Факт отримання доходів дружиною позивача протягом перебування в шлюбі до дати придбання автомобілю підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу за період з 2000 по 2007 роки.

Згідно з частиною 4 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Чинним законодавством не передбачено заборони в реєстрації права спільної сумісної власності за одним з співвласників.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо заповнення декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та іншими особами у розділі ІІ «Відомості про доходи» декларації зазначаються відомості про суми одержаного (нарахованого) доходу декларантом та членів сімї.

Враховуючи те, що в оскаржуваному висновку не зазначено, сукупного доходу членів сімї, отриманого із законних джерел до часу реєстрації права власності за одним з співвласників, відповідно, не проводиться порівняння суми доходу отриманого із законних джерел з сумою витрат на придбання майна. Лише зазначено сукупний доход позивача за 2015 рік, зазначений ним в декларації.

Отже, в зазначеному документі податковим органом взагалі не обґрунтовано мотивів оскарженого позивачем висновку про те, що вартість легкового автомобілю перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел, не надано оцінку письмовим поясненням позивача та доданим до них документам.

За таких обставин колегія суддів не приймає посилання апелянта, що матеріалами справи не підтверджена відповідність наявного у ОСОБА_2 рухомого майна доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджує висновок, викладений в оскаржуваній постанові, що фіскальним органом перевірку відносно позивача проведено формально, без дотримання принципів презумпції невинуватості та індивідуальної вини, тому через недоведеність належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_2 вимог антикорупційного законодавства та вимог Закону України «Про очищення влади», висновок Головного управлінням ДФС України у Луганській області від 17.02.2017 за № 43/1216/НОМЕР_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 94, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року в справі № 812/374/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Станично-Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання дій протиправним та скасування висновку від 17.02.2017 № 43/1216/НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року в справі № 812/374/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_8

ОСОБА_9