Справа № 135/594/17
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/594/17
Провадження № 2-а/135/46/17
ПОСТАНОВА

іменем України

15.08.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання Масняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Ладижин Вінницької області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом і просила визнати неправомірним розпорядження Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області № 3 від 12 травня 2017 року про відмову у призначенні їй пенсії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати їй пенсію за віком із скороченням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 03 квітня 2017 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, тому має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 03.05.2017 року вона звернулася до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії зі скороченням пенсійного віку, однак в призначені пенсії їй відмовлено через те, що згідно поданих довідок №2690 від 27 квітня 2017 року та № 2721 від 03.05.2017 року, виданих відділом ведення реєстру територіальної громади Ладижинської міської ради, про реєстрацію на території м. Ладижин (зоні посиленого радіологічного контролю до 01.01.2015 року) вона була зареєстрована в зоні посиленого радіологічного контролю з 27.01.1989 по 01.02.1991року, з 26.03.1991 по 14.02.1997року, з 03.06.1997 по 29.08.2012 року, та зареєстрована в м. Ладижин з 03.05.2017 року. Період постійної роботи на підприємствах м. Ладижина, за даними трудової книжки, визначити не можливо, адже із записів чітко не прослідковується, що підприємства, на яких вона працювала, знаходяться саме на території міста - зоні посиленого радіологічного контролю. Тому відповідач вважає, що станом на 01.01.1993 року документально не підтверджено 4 роки роботи чи проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, і за таких обставин для призначення їй пенсії із зниженням пенсійного віку немає підстав.

Вважає розпорядження відповідача № 3 від 12.05.2017 року неправомірним та таким, що порушує її права та інтереси з огляду на те, що вона постійно проживала та працювала в місті Ладижин за період з 01.12.1988 року по 31.12.1992року. Також зазначає, що у листопаді 1992 року вона отримала посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву, у якій позов підтримала і просила його задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача - Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області не з'явилася, однак представник за довіреністю ОСОБА_3подала до суду заяву, у якій просила відмовити в задоволенні позову, справу розглянути за відсутності представника відповідача, подані раніше відповідачем заперечення підтримує у повному обсязі.

Згідно поданих до суду заперечень, вважає, що підстав для призначення пенсії ОСОБА_4 із зниженням пенсійного віку немає, адже відповідно до поданих довідок № 2690 від 27.04.2017 року та № 2721 від 03.05.2017 року, виданих відділом ведення реєстру на території м. Ладижин (зона посиленого радіологічного контролю до 01.01.2015року), ОСОБА_2 була зареєстрована в зоні посиленого радіологічного контролю лише з 27.01.1989року по 01.02.1991року з 26.03.1991року, з 26.03.1991 року по 14.02.1997 року по 29.08.2012року, а також зареєстрована за місцем проживання в м. Ладижин з 03.05.2017 року. Період постійної роботи на підприємствах м. Ладижина, за даними трудової книжки, визначити не можливо (із записів чітко не прослідковується, що підприємства знаходяться саме на території міста - зоні посиленого радіологічного контролю). Тобто, станом на 01.01.1993 року документально не підтверджено 4 роки роботи чи проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з приписами статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на призначення та виплату пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки, та додатково 1 рік за 3 роки проживання роботи, але не більше 5 років, яка провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження і приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому, відповідно до п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсії, заяви про призначення пенсії. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі документи, орган, що призначає пенсії, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком виникає після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, на момент звернення до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, досягла 53 річного віку і на підставі ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на призначення пенсії із скороченням пенсійного віку на 2 роки, оскільки є потерпілою від Чорнобильської катастрофи особи, та станом на 1 січня 1993 року прожила і відпрацювала у цій зоні 4 роки. Однак, розпорядженням № 3 від 12.05.2017року позивачці відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 06.09.2007року Ладижинським МВ УМВС України у Вінницькій області, видно, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Із посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.11.1992 року, видно, що воно видано громадянці, ОСОБА_2, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю(категорія 4).

Із розпорядження управління пенсійного фонду України в м. Ладижин № 3 від 12.05.2017року, видно, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки для того немає підстав через відсутність необхідного проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю.

Із довідки № 24, виданої TOB «Веселка Л» від 21.06.2017року, видно, що ОСОБА_5 була зарахована на Немирівську фабрику «Веселка» швачкою в Ладижинський пошивочний цех м. Ладижин Тростяненького району по переводу з 01.12.1988 року згідно наказу № 6/к від 01.12.1988 року і звільнена з 22.04.1991 року, згідно Наказу № 38 від 24.04.1991 року.

Із довідки № 1035 від 17.07.2017року, виданої Обласним бюро судово-медичної експертизи, видно, що ОСОБА_5 працювала у Тростянецькому міжрайонному відділенні Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Ентузіастів, буд. 24 на посаді реєстратора медичного з 01.05.1991 року (Наказ № 43/К81 від 29.04.1991) по 20.09.2007 (Наказ № 177 від 19.09.2007).

Із довідки № 11 від 20.06.2017 року, виданої Дошкільним навчальним закладом №2 «Казка» м. Ладижина Вінницької області, видно, що діти позивачки дійсно відвідували ДНЗ №2 «Казка» м. Ладижина: ОСОБА_6 з 20.10.1988 року по 25.05.1990 року; ОСОБА_7 з 20.10.1988 року по 15.01.1991 року.

Із трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.07.1982 року, видно, що вона видана на ім'я ОСОБА_2, прізвище якої змінено на «ОСОБА_5», у подальшому знову на «ОСОБА_2». Також видно, що із 29.11.1988 року і по 20.09.2007 працювала у місті Ладижин Вінницької області на посадах швачки та медичного реєстратора.

Довідками виданими відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади підтверджується період проживання з 27.01.1989року, з 26.03.1991 року по 14.02.1997 року, з 03.06.1997 року по 29.08.2012року, та з 03.05.2017 року.

Із письмових показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видно, що ОСОБА_2 дійсно із жовтня 1988 року та по листопад 1992 року проживала і працювала у місті Ладижин Вінницької області.

Перераховані докази і вимоги нормативних актів суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і перевірені на відповідність та допустимість відносно предмета спору.

Посилання відповідача на відсутність у позиваачки ОСОБА_2 підтвердження постійної роботи на підприємствах м. Ладижина, суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовані, наданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії із ниженням пенсійного віку, а суб'єкт владних повноважень неправомірно відмовив позивачці у реалізації її права та не довів у суді правомірності прийнятого ним рішення, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України.

Квитанцією від 25 травня 2017 року документально підтверджено судові витрати, здійснені позивачкою в розмірі 640,00 грн., а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивачки.

На підставі ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 14,15,55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним розпорядження Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 3 від 12.05.2017року про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком із скороченням пенсійного віку, відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 03 квітня 2017року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 640, 00 грн. судових витрат.

Допустити до негайного виконання постанову в межах стягнення присуджених виплат пенсії за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя