Справа № 552/1521/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 серпня 2017 року м. Київ К/800/21561/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити допомогу, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 27 червня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення наявних у ній недоліків 10 днів з моменту отримання зазначеної ухвали.
У строк, наданий судом недоліки касаційної скарги усунуто.
17 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІ-ої групи з 13 січня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаних із захистом Батьківщини та зобов`язати відповідача призначити йому таку одноразову допомогу, визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України від 3 березня 2017 року №20, пункт 5 про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи з 13 січня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаних із захистом Батьківщини та зобов`язати Міністерство оборони України призначити йому таку одноразову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішення суду зобов`язано Міністерство оборони України призначити йому одноразову допомогу, як інваліду війни ІІ-ої групи, скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначеннями і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 3 червня 2016 року № 38 в частині повернення без розгляду на доопрацювання документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни 2 групи, та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути його заяву щодо призначення та виплати вказаної допомоги.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ-ої групи.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та вчинити дії щодо виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ-ої групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день встановлення інвалідності 13 січня 2014 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на законодавчому рівні форма документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно непов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження не визначена, не встановлена та не затверджена, а тому вимога відповідача щодо необхідності надати позивачу докази того, що він отримав травму та йому встановлена ІІ група інвалідності при обставинах, які не пов`язані з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження є такою, що не відповідає вимогам вищезазначених законів та нормативних актів та не може бути підставою для відмови у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги.
Крім того, суди виходили з того, що доводи відповідача про те, що позивачем не надано повного переліку документів (Акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової чи довідки командира військової частини про причини поранення, зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі ушкодження) є необгрунтованими, оскільки надані позивачем документи мають відомості про обставин та причин поранення, а також наявність причинного зв`язку поранення із захистом Батьківщини.
Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.
Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити допомогу, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець