Справа № 802/54/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/54/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Загороднюк А.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області про визнання протиправною та скасування вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду у Чечельницькому районі про скасування вимоги.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2013 року адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області № Ф 363-У від 06.11.2012 року про сплату боргу по єдиному внеску в розмірі 1698 грн. 23 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду І інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та дату слухання справи повідомленні належним чином. При цьому позивача надав заперечення на апеляційну скаргу. Представник відповідача надав заяву про розгляду справи без участі представника.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як правильно встановлено судом І інстанції, позивач зареєстрований, як ФОП, що підтверджується випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.02.1995 року та є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а. с. 9). Відповідачем винесено вимогу № Ф363-У від 06.11.2012 року про стягнення з позивача заборгованість зі сплати страхових внесків в загальній сумі 1698,23 грн. (а. с. 5).

Приймаючи оскаржуване рішення суд І інстанції виходив з того, що вимога відповідача № Ф363-У від 06.11.2012 року про стягнення з позивача заборгованості зі сплати страхових внесків в загальній сумі 1698,23 грн. є протиправною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду І інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, тобто фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощено систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач у відповідності до ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування уклав з Пенсійним фондом України у Чечельницькому районі договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач, як пенсіонер за віком, не є платником єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує довічну пенсію. В зв`язку з тим що позивач отримує довічну пенсію за віком, а ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах, зокрема, на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, законодавством передбачено, що для отримання пільги необхідно одночасне існування наступних ознак: наявність статусу фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування; наявність статусу пенсіонера за віком або інвалідністю; отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги; відсутність статусу учасника добровільної системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Апеляційний суд погоджується з судом І інстанції, що позивач підпадає під всі перелічені ознаки, а отже, повинен бути звільненим від сплати єдиного внеску. При цьому, законодавством не пов'язується отримання пільги по сплаті єдиного внеску з будь-якими іншими критеріями, зокрема: розміром призначеної пенсії, віком, статтю, національністю пенсіонера, тощо.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов вірного висновку, що вимога відповідача № Ф363-У від 06.11.2012 року про стягнення з позивача заборгованість зі сплати страхових внесків в загальній сумі 1698,23 грн. є протиправною, а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідач діяв з порушенням вимог ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України

По-скільки, суд І інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П.

ОСОБА_3