Справа № 635/2697/17
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/2677/17
Провадження №2-а/635/85/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Супрун Я.С.

за участю представника відповідача - Хонюкової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Харківського приміського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що з 05.08.2013 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію, яка була призначена достроково на 24 повні місяці, у відповідності з вимогами пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Законами України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та "Про Державний бюджет України на 2017 рік" були встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Але її пенсія залишилась на минулому рівні, нижчому ніж встановлений прожитковий мінімуму. Вона звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії, але відповідач свлїм листом від 26 квітня 2017 року відмовив їй в здійсненні перерахунку. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просила зобов"язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням до розміру прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 01.12.2016 року, з урахуванням раніш здійснених виплат.

Позивач та її представник у судове засідання не з"явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність та задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що пенсія позивачеві призначена у відповідності з вимогами діючого законодавства і підстав для її підвищення або перерахунку немає.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

У судовому засіданні встановлено, що позивач народилась 31 липня 1958 року Розрахунок пенсії позивачки було здійснено при загальному трудовому стажі 35 років 8 місяців 27 днів. Станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилося 55 років.

Таким чином, на правовідносини з приводу виплати пенсії позивачу поширюються положення п.7-2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а відтак, розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до статті 27 і з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 % за кожний повний або неповний місяць дострокового виходу на пенсію, що в підсумку складає 15% (за 30 повних та неповних місяців).

Суд зазначає, що відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

З комплексного аналізу ст.27 та п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" випливає, що 15-ти відсоткове зменшення застосовується виключно до пенсії, яка обчислена за формулою, визначеною ст.27 цього Закону. Оскільки доплата до прожиткового мінімуму та державна адресна допомога не входять до цієї формули, не враховуються при обчисленні пенсії згідно зі ст.27 цього Закону, 15-ти відсоткове зменшення пенсії на них не поширюється.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Згідно з ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України та ч.3 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ч.1 ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності з ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення встановлено ч.2 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 № 966-XIV.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 року зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Враховуючи вищевикладене, позиція відповідача, з посиланнями на ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стосовно неможливості виплачувати позивачеві пенсію в розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, судом не береться до уваги, оскільки є необґрунтованою.

Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який вищу юридичну силу.

Положеннями ч.2 ст.8 КАС України, встановлено принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З аналізу змісту листа Вищого адміністративного суду від 17.08.2016 року №1875/10-14/16 випливає, що при вирішенні справ стосовно виплати пенсії в розмірі нижчому, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для непрацездатних осіб, національні суди мають керуватися ст.46 Конституції України та враховувати практику Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі „Проніна проти України" та від 12.07.2016 року по справі "Петриченко проти України" констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст.46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Європейського Суду з прав людини національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.17, 18, 19, 71, 87, 94, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Харківського приміського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення певних дій задовольнити.

Визнати дії Харківського приміського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію на рівні не нижчому прожиткового мінімуму - протиправними.

Зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 в розмірі, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення постанови.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії постанови.

Суддя Н.Л.Панас