Справа № 243/4996/17
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/4996/17
Номер провадження №2-а/243/266/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

за участю представника відповідача Братчик А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: Управління соціального захисту населення Словянської районної державної адміністрації, про визнання дій, та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В ИВ :

31.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: Управління соціального захисту населення Словянської районної державної адміністрації, про визнання дій, та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є пенсіонером за вислугою років і перебуває на обліку в Головному УПФУ в Донецькій області. До вересня 2016 року включно він отримував пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в уповноваженому банку - АТ «Ощадбанк». У жовтні виплати йому припинили, у зв'язку з необхідністю підтвердити йому своє місце проживання та з'явитися до управління. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, як таку, що порушує його конституційні права громадянина України. Просить суд: 1) визнати протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та визнати протиправною його ж бездіяльність в частині невиплати йому пенсії з жовтня 2016 року; 2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити йому нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з жовтня 2016 року; 3) звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяці; 4) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення; 5) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму сплаченого судового збору.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, справу просив розглянути за своєї відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, в порядку ст. 122 КАС України.

Представник відповідача Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області Братчик А.О.., який діє на підставі довіреності №15946/08 від 23.12.2016 року (а.с.49), у судовому засіданні заперечив проти позову. 15.06.2017 року суду були надані письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.28-30), відповідно до яких зазначено, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду, адже, як він вважає, його право було порушено ще в жовтні 2016 року. Крім того, зазначили,що ОСОБА_2 не звертався до управління з заявою щодо поновлення виплати пенсії, а тому його права не порушені. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 16.12.2016 року ними було отримано від управління соціального захисту населення Словянської райдержадміністрації Донецької області Протокол № 23 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, в якому зазначено про фактичне не проживання ОСОБА_2 за зазначеною в заяві адресою та про відмову у відновленні соціальних виплат, у зв'язку з чим управління позбавлене можливості та законних підстав для поновлення пенсії. У зв'язку з чим просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Словянської районної державної адміністрації не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України (а.с.10-12), перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років (а.с.15).

Відповідно до довідки від 02.04.2015 року № ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З жовтня 2016 року позивачу припинено виплату пенсії.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року № 638-IV у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, реалізація права на отримання пенсійних виплат пов'язана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016 року) (далі Порядок №509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами наведеної норми рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Відповідно до повідомлення Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 за № НОМЕР_1 від 02.04.2015 року скасована 06.08.2016 року.

Наведене скасування довідки позивачем у встановленому порядку не оскаржувалося.

У частині 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, в інших випадках, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки довідка про реєстрацію позивача як внутрішньо переміщеної особи була скасована (тобто, відсутній факт реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи) то відповідачем, в даному випадку, правомірно було припинено виплату позивачеві пенсії.

Верховний суд України у постанові від 12 квітня 2017 року по справі №6-51цс17 висловив правову позицію, згідно якої державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади. Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі поновлення факту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

Щодо застосування положень практики ЄСПЛ суд зазначає, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ведучи мову про «Закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку припиняючи соціальні виплати, які є майном у розумінні практики ЄСПЛ, пенсійний орган діяв відповідно вимог Закону.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 17, 18, 69, 71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: Управління соціального захисту населення Словянської районної державної адміністрації, про визнання дій, та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити, у зв'язку з відсутністю підстав.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко