Справа № 643/5266/17
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/5266/17
Провадження № 2-а/643/242/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року суддя Московського районного суду міста Харкова Майстренко О.М., при секретарі Шабатько Л.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Управління патрульної поліції ГУ НП в Харківській області, інспектора ПП роти 3 ГУ НП ПП у м. Харкові ОСОБА_2 на постанову по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Управління патрульної поліції ГУ НП в Харківській області, інспектора ПП роти 3 ГУ НП ПП у м. Харкові ОСОБА_2 на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 13.04.2017 року інспектором ПП роти 3 батальйону № 1 УПП у місті Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову № 676882 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення із яких вбачається, що 13.04.2017 року, на автомобілі Шкода держномер АХ 2232 ЕК рухався по проспекту Московському 195 в місті Харкові в бік перехрестя з вулицею ОСОБА_3. Через транспортний засіб, котрий рухався попереду, ОСОБА_1 не помітив сигналу світлофора та продовжив рух на заборонений сигнал. Помітивши світлофор ОСОБА_1 зупинився, але в цей час був також зупинений співробітниками патрульної поліції та на їх вимогу припаркувався на узбіччі проїжджої частини. В подальшому працівником поліції на ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП. В поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що такого правопорушення не вчиняв, докази по справі відсутні, а постанова винесена всупереч вимогам законодавства та підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

Відповідачі - Управління патрульної поліції ГУ НП в Харківській області, інспектор ПП роти 3 батальйону № 1 УПП у місті Харкові лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з*явились, про день слухання були повідомлені.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.04.2017 року інспектором ПП роти 3 батальйону № 1 УПП у місті Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову № 676882 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 122 КУпАП , а саме за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

По результатам виявлення працівниками поліції ознак адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 було складено оскаржувану постанову.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол по справі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не складався, свідків або інших засобів фіксації правопорушення до матеріалів справи не надано.

Положеннями статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол по справі не складається, а органом відразу виноситься постанова по справі. Із системного аналізу норм законодавства вбачається, що стаття 258 Кодексу в переліку випадків, коли протокол не складається, посилання на частину 2 статті 122 Кодексу не містить. Таким чином суд дійшов висновку, що при провадженні по справах, не охоплених диспозицією статті 258 Кодексу, співробітниками поліції має бути складений протокол як первинний елемент фіксації та провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим із посиланням на матеріали судової практики судом визначено, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення у вигляді винесення постанови на місці вчинення правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Конституційного суду України по справі № 1-11/2015. Зокрема пунктом 2.3. розяснення по даній справі визначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За нормами КУпАП цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Так, в пункті 2.4. вказаного рішення Конституційного суду України суд дійшов висновку, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже із матеріалів судової практики та із системного аналізу норм законодавства вбачається, що з метою обєктивного та уповноваженого розгляду справи про адміністративне правопорушення положеннями статті 276 Кодексу визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто в структурному підрозділі, котрий уповноважений розглядати відповідні справи на певній саме адміністративно територіальній одиниці. При посиланні на вказані норми судом встановлено, що не складання протоколу при притягнені до відповідальності за статтею 122 КУпАПП та розгляд справи на місці виявлення правопорушення не відповідає вимогам законодавства.

Окрім того суд при розгляді скарги та зважаючи на матеріали справи дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова складена не уповноваженим на те органом.

Зокрема положеннями статті 222 Кодексу передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На інспектора патрульної поліції покладено обовязок щодо виявлення та фіксації адміністративних правопорушень шляхом складання протоколів, а не розгляд питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності безпосередньо на місці виявлення правопорушення. Так як розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці виявлення не надасть змогу забезпечити та реалізувати передбачені КУпАПП права сторін провадження по справі. З цією метою законодавство передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення саме уповноваженими на те працівниками органів Національної поліції України із дотриманням права на захист, подачу клопотань та доказів, що є не можливим при розгляді та винесенні постанови на місці вчинення правопорушення.

Також суд при дослідженні матеріалів справи дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить усіх необхідних та передбачених реквізитів та відомостей для такого процесуального документу, а тому не доводить в діях правопорушника наявності складу та події адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Із оскаржуваної постанови таких відомостей та доказів вчинення правопорушення не вбачається.

Разом з тим статтею 251 КУпАПП передбачено, що дані про наявність або відсутність адміністративного правопорушення встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення

Із матеріалів справи та оскаржуваної постанови передбачених законом способів доведення та даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП не вбачається.

Приписами статті 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості особи, котра фактично передбачає, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість, і навпаки покладає питання доказування на правоохоронні органи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наявність події та складу адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 не є доведеним.

Окрім того в ході провадження по справі ОСОБА_1 зазначив, що станом на день розгляду скарги було закінчено строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 38 КУпАПП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Як вбачається із матеріалів справи, правопорушення було виявлене 13.04.2017 року, тобто на день розгляду справи в суді строк притягнення до адміністративної відповідальності було закінчено.

Статтею 247 КУпАПП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Положеннями статті 284 Кодексу визначено, що По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Таким чином, суд розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, керуючись положеннями ст. 247, 251,283, 284 КУпАПП, -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 676882 від 13.04.2017 року щодо накладення на ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення вигляді штрафу у розміру 425 гривен.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Майстренко О.М.