Справа № 2-а-883/11
Суддя: Савуляк Р. В.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-883/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2011 Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Червонограді Львівської області про визнання протиправними дій щодо невиплати недоплаченої соціальної допомоги дітям війни,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 12.05.2011 року звернувся в Червоноградський міський суд Львівської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Червонограді Львівської області про визнання дій неправомірними і виплату соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.11.2010 р. по 30.04.2011 р.

В позовній заяві вказав, що в даний час перебуває в управлінні Пенсійного фонду України у м. Червонограді на обліку як одержувач пенсії по віку та щомісячно отримує підвищення до пенсії як дитина війни. Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, з 1 січня 2006 року йому має виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006 році така допомога не виплачувалась, а у 2007-2011 роках виплачується не в повному обсязі. Також вказав, що дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії є протиправними та грубо порушують його законні права. Просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача по невиплаті йому надбавки до пенсії як дитині війни, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війниза шість місяців до часу звернення до суду в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобовязати відповідача в подальшому проводити нараховування та виплату державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком..

У запереченні на позовну заяву, яке надійшло до суду 29.06.2011 року, представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області вказав, що дітям війни згідно із ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, законодавством України не визначено поняття мінімальна пенсія за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно із ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, оскільки ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпередбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В ч.3 ст.28 даного Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Стаття 7 Закону України Про соціальний захист дітей війнипередбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Проте, законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог даного Закону, не визначено які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку та яким чином обчислювати вказаний розмір. Закону України Про соціальний захист дітей війнипередбачено, що фінансування виплати за цим Законом проводиться із державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України.

Дослідивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, а також матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач наділений правовим статусом дитини війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Червонограді. За період 2010 року йому нараховувалася та виплачувалася пенсія за віком та доплата як дитині війни в значно меншому розмірі, чим передбачено законодавством.

Згідно із ст.52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік від 27.04.2010р., прожитковий мінімум у 2010 році на одну особу для осіб, які втратили працездатність встановлений у розмірах: з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн., з 01 липня 709 грн., з 01 жовтня - 723 грн., з 01 грудня 734 грн. та визначено, що розміри соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 23.12.2010р., прожитковий мінімум у 2011 році на одну особу для осіб, які втратили працездатність встановлений у розмірах: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

В свою чергу, дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, є чинною станом на день розгляду справи.

З наведених підстав, суд визнає протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 12.11.2010 р. по 12.05.2011 р.

Разом з тим, відповідно до п.п.6 п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року), управління Пенсійного фонду України в місті (районі) відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання проводити нарахування щомісячної державної соціальної допомоги в майбутньому, то такі до задоволення не підлягають, оскільки, відповідно до ст.ст. 2, 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не припущення, щодо порушення даних прав в майбутньому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов'язаний провести нарахування та виплату позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 12.11.2010 р. по 12.05.2011 р. у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(в редакції станом на 09.07.2007 року).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді Львівської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 12.11.2010 р. по 12.05.2011 р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 12.11.2010 р. по 12.05.2011 р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Р. В. Савуляк