Справа № 806/629/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Київ К/800/437/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Цвіркуна Ю.І., Юрченко В.П.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Відкритого акціонерного товариства «Коростенський щебзавод» до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відкритим акціонерним товариством «Коростенський щебзавод» (далі - позивач) до суду заявлений позов до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2016 року № та №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року позовні вимоги Товариства задоволено, визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2016 року відповідачу відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1), а провадження в адміністративних справах - відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2).

Статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції) передбачено порядок та строки апеляційного оскарження.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених ст. 186 Кодексу, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2016 року відповідачем подано апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, однак у зв'язку з несплатою судового збору ухвалою суду від 25 липня 2016 року така була залишена без руху.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто.

20 жовтня 2016 року контролюючим органом повторно подано апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з визнанням неповажними причин, які стали підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження та надано 30 - денний строк для усунення недоліків.

Контролюючим органом до суду надано клопотання про усунення недоліків та документи, які на думку апелянта, свідчать про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на лист - запит ГУ ДФС у Житомирській області від 28.01.2016 року № 420/8/06-30-05-36 про необхідну суму коштів для сплати судового збору та протокол від 26.09.2016 року №24 робочої групи із організації визначення питання доцільності/недоцільності оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДФС, які, на думку контролюючого органу, свідчать про дотримання строків апеляційного провадження.

Проте судом апеляційної інстанції цілком правомірно визнано такі підстави неповажними, оскільки зі змісту вказаного протоколу вбачається, що контролюючим органом, до 26 вересня 2016 року не вживалися належні заходи щодо внесення змін до бюджетних видатків та кошторису на 2016 рік з метою сплати судового збору та свідчить про неналежну організацію роботи суб'єктом владних повноважень.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи судовий збір відповідачем сплачено 4 жовтня 2016 року платіжне доручення № 710, однак з апеляційною скаргою контролюючий орган звернувся до суду апеляційної інстанції лише 20 жовтня 2016 року та не надав доказів щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження в період з 4 жовтня 2016 року (сплата судового збору) по 20 жовтня 2016 року (звернення з повторною апеляційною скаргою).

Також суд зазначає, що посилання заявника, як на підставу пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, на відсутність можливості станом на час розгляду первинної скарги забезпечити усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів, суд апеляційної інстанції вважав необґрунтованими цілком правомірно, оскільки така підстава не є поважною та не звільняє відповідача від обов'язку дотримуватись процесуальних строків як сторони по справі.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що у суду апеляційної інстанції були наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а відповідно і для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області відхилити, а ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2016 року у справі № 806/629/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: І.Я. Олендер

Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко