Справа № 820/2848/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 серпня 2017 р. Справа № 820/2848/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхова О.М.,

при секретареві судового засідання: Молчановій О.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання

нечинними висновків та визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області, третя особа: ОСОБА_4, в якому з урахування доповнень до позовної заяви, просить суд:

- зобовязати ГУНП в Харківській області розяснити позивачу, як потерпілому, його права на виплату страхових коштів та матеріальної компенсації щодо травм, отриманих ним під час замаху на його життя під час служби в ОВС;

- зобовязати ГУНП в Харківській області через службу державного нагляду за охороною праці МВС або керівництво відділу державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС внести зміни до висновку службового розслідування, акту нещасного випадку та складання акту за формою Н-1, враховуючи всі факти, відомі на сьогодні слідству.

- визнати нечинним п.4 висновку службового розслідування та зобовязати ГУНП в Харківській області через службу державного нагляду за охороною праці МВС або керівництво відділу державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС надати остаточну кваліфікацію тілесних ушкоджень для відображення у послужному списку;

- визнати нечинним висновок акту нещасного випадку щодо надання остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень та складання акту за формою Н-1 та зобов'язати ГУНП в Харківській області через службу державного нагляду за охороною праці МВС або керівництво відділу державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС скласти акт за формою Н-1;

- зобовязати УКЗ ГУНП в Харківській області внести відомості про поранення позивача до його послужного списку.

В обґрунтування позову вказано, що п. 4 Висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 від 03.04.2015 року та висновок ОСОБА_5 розслідування групового нещасного випадку від 10.04.2015 року, що стався 06.03.2015 року, складено з порушеннями вимог діючого законодавства та, як наслідок, відомості щодо поранення позивача не внесено до його послужного списку, а отже дані обставини призвели до невиплати останньому страхових виплат, що на думку позивача є порушенням його соціального захисту.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачем надані заперечення на адміністративний позов, в яких останній посилається на наявність законодавчо визначених підстав для прийняття оскаржуваного висновку, акту та не внесення інформації про стан тілесних ушкоджень до послужного списку позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", яка набрала чинності з 24.09.2015, утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1. Ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

Судом з'ясовано, що додатком 1 до вищезазначеної Постанови № 730 затверджено Перелік територіальних органів національної поліції та утворено Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Як вбачається з додатку 2 зазначеної Постанови № 730 ліквідовано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області. На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 створено Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області.

Таким чином, ухвалою суду від 25.07.2017 замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області - належним - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа у судовому засіданні підтримала викладені позивачем обставини та просила задовольнити позов ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 03.04.2015 року посадовими особами Головного управління МВС України у Харківській області, на підставі наказу від 23.03.2015 року №355 «Про затвердження складу комісії для розслідування нещасного випадку, який стався 06.03.2015 з працівниками ГУМВС України в Харківській області», складено Висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 від 03.04.2015 року.

Зазначеним Висновком в частині, що стосується позивача, визначено, що 06.03.2014 року капітан міліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав: мінно-вибухові поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правого стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці період проходження служби при виконанні службових обовязків; остаточну кваліфікацію отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 року №1346, визначити після прийняття рішення за кримінальним провадженням № 0000030.

Окрім того, як встановлено судом з наявного в матеріалах справи ОСОБА_5 розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 приблизно о 11 годині 45 хвилин з командиром батальйону ПСМОП «Слобожанщина» ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та міліціонером взводу № 1 роти №1 БПСМОП «Харків-1» ГУМВС України в Харківській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_3, від 10.04.2015 року, складеного за формою Н-5*, проведено розслідування.

Так, пунктом 3 акту групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 приблизно о 11 годині 45 хвилин з командиром батальйону ПСМОП «Слобожанщина» ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та міліціонером взводу № 1 роти №1 БПСМОП «Харків-1» ГУМВС України в Харківській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_3, від 10.04.2015 року складеного за формою Н-5* встановлено обставини нещасного випадку.

А саме: 06.03.2015 приблизно о 12 годині 35 хвилин до чергової частини ГУМВС України в Харківській області з Московського РВ ХМУ надійшла інформація про те, що 6 березня 2015 року об 11 годині 45 хвилин до вказаного РВ надійшло повідомлення чергового ДСНС в Харківській області про вибух в районі будинку № 2 по вул. Познанська (Московський район) м. Харкова автомобіля "Фольксваген - Транспортер, д/н НОМЕР_1, 1999 року випуску, білого кольору (транспортний засіб зареєстрований на ОСОБА_3В.)

Розслідуванням встановлено, що під час вибуху у вищезазначеному автомобілі перебували у якості водія капітан міліції ОСОБА_1 та молодший сержант міліції ОСОБА_3

Як пояснив ОСОБА_1, він 05.03.2015 приблизно о 22 годині, як завжди, поставив автомобіль на парковку біля супермаркету «Посад» навпроти свого дому. Вранці, 06.03.2015 о 07:00, за ним додому приїхав на службовому автомобілі заступник БПСМОП лейтенант міліції ОСОБА_6 та вони о 08:00 прибули до БПСМОП для проведення інструктажу добового наряду та проведення наради з керівним складом батальйону. О 10:30 ОСОБА_6 відвіз його додому, де він з дружиною сіли до її автомобілю "Фольксваген Транспортер» та вирушили у БК міліції на святкові заходи, присвячені 8 Березня. Проїжджаючи повз будинку №2 по вул. Познанській, пролунав вибух їх автомобіля.

Внаслідок вибуху ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали мінно- вибухові поранення та в тяжкому стані були доставлені до ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_5. ОСОБА_1 госпіталізований з діагнозом: мінно - вибухові поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правою стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці.

ОСОБА_3 госпіталізована з діагнозом: мінно-вибухове поранення, відкрита травма грудної клітини, проникаюче осколкове поранення грудної клітини з розривом лівої легені, множинні поранення мяких тканин грудної клітини та спини, травматичний шок.

За попередніми висновками спеціалістів вибухотехніків НДЕКЦ при ГУМВС в області під автомобілем ОСОБА_3 було встановлено дві спеціальні прилипаючи міни (СПМ), маса вибухової речовини 1 кг тротилу.

Подію зареєстровано у Московського РВ ХМУ до ЖЄО за № 5396. 06.03.2015 за вказаним фактом прокуратурою Московського району м. Харкова внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України (замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків)

Висновками зазначеного акту вирішено, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015 за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року N 1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі-Порядок).

Так, відповідно до п.1.3. Порядку розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку.

Пунктом 1.4. Порядку визначено, що розслідування та облік аварій в органах і підрозділах внутрішніх справ, а також професійних захворювань, що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - працівники), відбувається згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки) пункт 2.1. Порядку.

Пунктом 4.1. Порядку визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: випадки загибелі працівників; групові нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті в підрозділі; випадки зникнення працівників; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого (за рішенням служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України).

П. 4.2. Про груповий нещасний випадок (у тому числі поранення), випадок загибелі працівника, випадок природної смерті в підрозділі, а також про випадок зникнення працівника керівник підрозділу зобов'язаний негайно (у встановленому порядку) направити повідомлення за встановленою формою (додаток 8): черговій частині органу, до сфери управління якого належить підрозділ; відповідному органу прокуратури за місцем виникнення нещасного випадку; відповідній службі державного нагляду за охороною праці системи МВС України (служба охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС терміново повідомляє відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС); відповідній СЕС системи МВС України - у разі виявлення гострих професійних захворювань (отруєнь); відповідному органу з питань захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та іншим органам (у разі необхідності). Зазначені органи (організації) повідомляють про відповідну подію свої вищі органи (організації ) згідно з установленим порядком.

Матеріалами справи встановлено, що наказом ГУ МВС України у Харківській області №300 від 11.03.2015 року, призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України у Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_3

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року N 230 затверджено інструкцію «Про порядок проведення службових розслідувань» (далі - Інструкція)

Зазначена Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Інструкцією визначено, що «службове розслідування» - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин; особи РНС - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Пунктом 2.2. Інструкції визначено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником, у тому числі, у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; 2.2.6. Загибелі або травмування особи РНС.

Таким чином, у Московському РВ ХМУ ГУМВС у Харківській області у ЖЄО зареєстровано зазначену подію за №5396 від 06.03.2015 року та відкрите кримінальне провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Відповідно до п. 4.3. зазначеного Порядку, спеціальне розслідування групового нещасного випадку, нещасного випадку зі смертельним наслідком, випадку зникнення працівника підрозділу організовує наказом (розпорядженням) керівник органу, до сфери управління якого належить цей підрозділ.

До складу комісії із спеціального розслідування включаються заступник керівника органу, до сфери управління якого належить цей підрозділ (голова комісії) та представники: служб внутрішньої безпеки та розслідувань, державного нагляду за охороною праці системи МВС України, управління (відділу) роботи з персоналом, органу, до сфери управління якого належить підрозділ, керівник підрозділу, де стався випадок. У разі необхідності до складу комісії включаються представники інших підрозділів. При груповому нещасному випадку (у тому числі поранення), коли серед постраждалих є працівник, що працює за наймом, до складу комісії зі спеціального розслідування включаються, за погодженням, представники територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що трапився під час виконання оперативно-розвідувальних завдань, ліквідації масових безпорядків, за рішенням керівника органу, до сфери управління якого належить підрозділ може мати інший склад.

Залежно від конкретних умов (характеру і можливих наслідків аварії тощо) до складу комісії можуть включатися представники інших відомств, місцевого органу виконавчої влади, профспілкових організацій, членами яких є потерпілі.

Начальником генерал-майором міліції ОСОБА_7 винесено наказ від 23.03.2015 року № 355, яким затверджено склад комісії для розслідування нещасного випадку у складі: голови- заступника начальника ГУМВС України в Харківській області полковника міліції ОСОБА_8; членів комісії: начальника УМЗ ГУМВ України в Харківській області, полковника міліції ОСОБА_9; старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_10; завідувача сектору охорони праці УМЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11; завідувача сектору, юридичного забезпечення ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_12; заступника начальника НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13; голови Харківської обласної організації профспілки атестованих працівників ШС України підполковника міліції ОСОБА_14 Пунктом 2 зазначеного наказу залучено до розслідування старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Харківській області ДВБ МВС України підполковника міліції ОСОБА_15 (за погодженням).

Наявним у матеріалах справи протоколом №2 від 08.04.2015 року вирішено: розглянувши матеріали розслідування нещасного випадку 06.03.2015 з капітаном Міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 комісія вирішила, що питання кваліфікації нещасного випадку та складання актів за формою Н-1*(НТ*) відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» буде прийнято після прийняття рішення прокуратурою Московського району м. Харкова за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР 06.03.2015 за №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Пунктом 4.5. порядку визначено, що спеціальне розслідування нещасних випадків (у тому числі поранень) проводиться протягом не більше 10 робочих днів. У разі необхідності встановлений термін може бути продовжений керівником органу, який призначив розслідування.

За результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5* , а також оформляються інші матеріали, передбачені цим Порядком, у тому числі карта обліку професійного захворювання на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов'язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

В акті спеціального розслідування нещасного випадку, який стався внаслідок аварії, зазначаються категорія аварії та розмір заподіяної під час цієї аварії матеріальної шкоди.

Акт спеціального розслідування підписується головою і всіма членами комісії із спеціального розслідування. У разі незгоди зі змістом акта член комісії у письмовій формі викладає свою окрему думку.

Акт за формою Н-1* (НТ*) на кожного потерпілого складається відповідно до акта спеціального розслідування у двох примірниках, підписується головою та членами комісії із спеціального розслідування і затверджується керівником вищого підрозділу протягом доби після одержання цих документів.

Судом з наданого до матеріалів справи акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 приблизно о 11 годині 45 хвилин з командиром батальйону ПСМОП «Слобожанщина» ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та міліціонером взводу № 1 роти №1 БПСМОП «Харків-1» ГУМВС України в Харківській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 за формою Н-5*, складений 10.04.2015 року встановлено, що перевірка проведена у період з 23.03.2015 року по 10.04.2015 року.

Відповідно до приписів вищезазначеного Порядку, потягом доби після отримання результатів розслідування, викладених у акті форми Н-5*, тобто відповідач протягом доби після складання акту Н-5* повинен був на дотримання вимог цього порядку скласти акт формою Н-1* (НТ*) на кожного потерпілого у тому числі на ОСОБА_1

Позивачем у ході судового засідання зазначено, що відповідачем у порушення приписів Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, актів за формою Н-1* та НТ* не складалися.

Суд зазначає, що до матеріалів адміністративної справи не було надано ані акту за формою Н-1*, ані акту за формою НТ*.

Стосовно доказів, які б підтверджували продовження терміну спеціального розслідування нещасних випадків (що зумовлюють відстрочення складання згаданих актів), відповідач зазначає наступне.

Так, у Висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, а саме у п. 4 визначено, що остаточну кваліфікацію отримання ОСОБА_1О тілесних ушкоджень відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 року №1346 визначити після прийняття рішення за кримінальним провадженням №0000030; а отже й складання акту за формою Н-1*(НТ) відбудеться після прийняття цього рішення.

Проте суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на наступне. Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, не передбачено такої підстави, як "...після прийняття рішення за кримінальним провадженням.." для відстрочення складання актів за формою Н-1* та НТ*.

При цьому інших документів, які складаються за результатами спеціального розслідування, законом або Порядком проведення розслідування не передбачено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року витребувано у Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області, належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України у Харківській області капітаном ОСОБА_1 та молодшим сержантом міліції ОСОБА_16

Проте, відповідач у судовому засіданні 17.08.2017 року, листом від 16.08.2017 року №4745/119/05/12-2017 повідомив, що надати запитувані судом матеріали не вбачається можливим, через їх відсутність.

Таким чином, з вищенаведеного випливає, що відповідачем відповідні матеріали, у порушення вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 за № 1346, не складались, а саме : « ОСОБА_7 розслідування нещасного випадку та акти за формою Н-1* (НТ*) разом з матеріалами розслідування підлягають зберіганню в підрозділі протягом 45 років. Інші примірники акта та його копії зберігаються до здійснення всіх зазначених у ньому заходів, але не менше ніж п'ять років (в особовій справі - згідно з установленим порядком)» - не збережені.

Доказів протилежного до суду не надано.

Щодо посилань відповідача на відсутність матеріалів через ліквідацію МВС як юридичної особи публічного права, суд зазначає наступне.

У разі ліквідації підрозділу акти розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акти за формою Н-1* (НТ*) підлягають передачі правонаступникові, який бере на облік ці нещасні випадки, а в разі його відсутності - до відповідного архіву. (п.3.17. Порядку)

Контроль за своєчасним і об'єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Окрім того, до матеріалів справи надано висновок службового розслідування від 03.04.2015 року, в якому пунктом 1 службове розслідування звершене, а у п.2 визнано, що 06.03.2015 капітан міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримав: "мінно-вибухове поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правого стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці в період проходження служби при виконанні службових обовязків".

Проте, всупереч викладеним обставинам, у п. 4 цього ж висновку (в частині що стосується позивача) вказано на те, що остаточну кваліфікацію отримання ОСОБА_1О тілесних ушкоджень відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 року №1346 визначити після прийняття рішення за кримінальним провадженням №0000030.

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача, з огляду на наступне.

Висновком експерта відділу вибухотехнічної і пожежотехнісної експертизи Науково-долсідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС Укрїни у Харківській області встановлено, що на автомобіль НОМЕР_2 було встановлено два вибухові пристрої : №1 спрацював, а № 2 від ударної повітряної хвилі та струсу кузову автомобілю відокремився від кузову та зруйнувався. Також встановлено, що центром вибуху вибухового пристрою № 1 є днище автомобілю в районі розташування правої задньої двері, ніж другим рядом сидінь. Вибуховий пристрій № 2 було встановлено, вірогідно, у районі розташувань першого ряду сидінь (водія та пасажира). Склад вибухового пристрою № 2 містить «...систему дистанційного керування вибухом...трансівер (рація) з ознаками кустарної переробки...Аналогічна компоновка радіокерованих саморобних вибухових пристроїв...показана у деяких інформаційних джерелах терористичної та диверсійної спрямованості, а також у спеціальній літературі. Щодо проектування та конструювання вибухових пристроїв, подібних саморобному пристрою № 2, то до цього потрібні фундаментальні знання...мінно-вибухова та (або) інженерно-саперна підготовка на рівні офіцера інженерних військ, а також практичний досвід вибухових робіт та бойового застосування вибухових пристроїв»

Окрім того, необхідно зазначити, що за наслідками висновку судово-медичної експертизи № 198-А/15 від 10.03.2015 року встановлено, що 06.03.2014 року капітан міліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав: мінно-вибухові поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правого стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці.

Стосовно позовної вимоги щодо зобовязання відповідача внести відомості про поранення до послужного списку ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявні письмові звернення ОСОБА_1. до ГУ НП у Харківській області стосовно внесення до особової справи та послужного списку відомостей про поранення під час проходження служби в ОВС керівником УКЗ ГУНП в Харківській області.

Листом від 05.02.2017 року ОСОБА_1О надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що після прийняття остаточного рішення за кримінальним провадженням буде розглянуто питання про внесення до послужного списку особової справи відомостей про отримання ним порання.

Суд спростовує твердження відповідача з огляду на наступне.

Пунктом 3 Інструкції з організації обліку кадрів у системі МВС України, затвердженого наказом МВС України від 30.12.2005 року № 1276, визначено порядок оформлення та ведення особових справ, що складається з п'яти частин, у яких зберігаються: у першій частині - послужний список (додаток 2), висновки комісії по визначенню вислуги років для виплати надбавки за вислугу років, про підтвердження окремих періодів служби, довідка ф. 1.

Послужний список це документ, що відображає проходження служби особами рядового і начальницького (офіцерського) складу органів внутрішніх справ. Він складається на підставі паспортних відомостей, перевіреної анкети, автобіографії, військового квитка, трудової книжки, наказів та інших документів кандидата на службу.

Внесення до послужного списку відомостей, не передбачених його формою, забороняється.

Відповідно до приписів п. 3.2.9. зазначеної Інструкції, до пункту 13 заносяться відомості про поранення, контузії та інші травми, отримані в період бойових дій на підставі документів, виданих лікувальними установами, військовими частинами та архівами.

Висновком судово-медичної експертизи встановлено, що наявні у ОСОБА_1 ушкодження утворилися внаслідок дії металевих осколків при вибуховій травмі. Пунктом 2 службового розслідування від 03.04.2015 року встановлено, що саме в період проходження служби при виконанні службових обовязків ОСОБА_1 отримав: мінно-вибухове поранення, відкриті осколкові поранення правої плечової кістки, множинні осколкові поранення правої верхньої кінцівки, правого стегна, чужорідні тіла в правій верхній кінцівці.

Таким чином, з урахування вищевикладеного у відповідача наявні підстави для внесення до послужного списку ОСОБА_1 запису щодо його поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

А отже, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо його поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача про неможливість вчинити жодні дії, з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", яка набрала чинності з 24.09.2015, утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1. Ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2. Додатком 1 до вищезазначеної Постанови № 730 затверджено Перелік територіальних органів національної поліції та утворено Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Як вбачається з додатку 2 зазначеної Постанови № 730 ліквідовано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, а отже відповідно до Порядку розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем має провести тільки служба державного нагляду за охороною праці системи МВС України.

З цього приводу суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення .

Згідно ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України, учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Положеннями п. 3.5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року N1346 передбачено, що у підрозділах, де немає спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування призначається посадова особа, на яку наказом керівника покладені функції з питань охорони праці в порядку сумісництва.

Враховуючи, що ГУМВС України в Харківській області наразі перебуває в стані ліквідації, розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем повинна займатися саме ліквідаційна комісія ГУ МВС в Харківській області, відтак посилання відповідача, як на підставу відсутності сектору охорони праці УМЗ ГУМВС в області, суд знаходить безпідставними.

А тому, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв'язку зі зверненням у компетентний державний орган).

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний акт розслідування Н-5* та бездіяльність відповідача щодо не прийняття на його підставі акту за формою Н- 1* є такими, що мають правове значення, а отже, є рішеннями у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України і позовні вимоги щодо їх оскарження підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги про зобовязання ГУНП в Харківській області розяснити ОСОБА_1, як потерпілому, його права на виплату страхових коштів та матеріальної компенсації щодо травм, отриманих мною під час замаху на його життя під час служби в ОВС, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні позивач зазначив, що не звертався до відповідача з письмовою заявою щодо розяснення йому, як потерпілому, прав на виплату страхових коштів та матеріальної компенсації щодо травм, отриманих мною під час замаху на його життя під час служби в ОВС.

Таким чином у суду відсутні докази того, що порушено право позивача у цій частині, а саме щодо надання роз'яснення щодо його прав. Доказів протилежного до суду не надано.

З урахуванням наведеного, та у зв'язку із відсутністю доказів щодо звернення ОСОБА_1 про розяснення йому, як потерпілому, прав на виплату страхових коштів та матеріальної компенсації щодо травм, отриманих мною під час замаху на його життя під час служби в ОВС, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним у ст.2 КАС України вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2).

Суд зазначає, що прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.2 КАС України) - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що при винесенні та затвердженні висновків оскаржуваних рішень відповідачем порушено вимоги Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України та статті 2 КАС України, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача під час проведення розслідування та складення за його наслідками відповідних ОСОБА_7.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що за своєю суттю правовий акт управління це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб'єктам права. Визнаючи акт протиправним, суд констатує відсутність у ньому цих сутнісних рис та його нездатність регулювати суспільні відносини. Разом із тим, з метою захисту прав та інтересів суб'єкта права суд встановлює правові наслідки протиправності акту, а саме його скасування.

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи було встановлено порушення прав позивача, проте позовні вимоги викладені таким чином, що не дають можливості відновити порушені права у законний спосіб, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести зміни до висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, враховуючи всі факти відомі на сьогодні слідству в частині, що стосується ОСОБА_1, визнати нечинним п.4 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 та внести в нього зміни із наданням остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень ОСОБА_1, відповідно до вимог пункту 4.6. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України та з додержанням вимог цього Порядку; зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо його поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та на підставі ст.11 КАС України виходить за межі позовних вимог шляхом зобов'язання Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області внести зміни до висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, враховуючи всі факти відомі на сьогодні слідству в частині, що стосується ОСОБА_1, визнання нечинним п.4 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 та внесення в нього зміни із наданням остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень ОСОБА_1, відповідно до вимог пункту 4.6. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України та з додержанням вимог цього Порядку; зобов'язання Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо його поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання нечинними висновків та визнання протиправними дій задовольнити частково.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести зміни до висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, враховуючи всі факти відомі на сьогодні слідству в частині, що стосується ОСОБА_1

Визнати нечинним п.4 висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_1 та молодшим сержантом ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 та внести в нього зміни із наданням остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень ОСОБА_1, відповідно до вимог пункту 4.6. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України та з додержанням вимог цього Порядку.

Визнати не чинним висновок акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, від 10.04.2015 року, за формою Н-5* щодо надання остаточної кваліфікації тілесних ушкоджень в частині, що стосується ОСОБА_1 та складання акту за формою Н-1*.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області скласти акт розслідування групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року, за формою Н-1* стосовно ОСОБА_1

Зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області внести до послужного списку ОСОБА_1 запис щодо його поранення, отриманого в результаті групового нещасного випадку, що стався 06.03.2015 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.