Справа № 295/1159/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"21" серпня 2017 р. Справа № 295/1159/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача, представника відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Державної фіскальної служби України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "06" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги ,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо повернення документів про розгляд питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 у зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державну фіскальну службу України призначити та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію" в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для непрацездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2017 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до статті ст. 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 № 208-VIII).

Зобов'язано Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 та прийняти відповідне рішення згідно статті ст. 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 № 208-VIII).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. У скаргах зазначили, що суд першої інстанції не врахував, що відмова ДФС України у виплаті грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, є правомірною та прийнятою у повній відповідності з нормами чинного законодавства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 22.09.2002 року по 17.02.2007 року проходив службу в ОВС, а в період з 11.05.2007 року по 15.02.2016 року в податковій міліції ГУ ДФС у Житомирській області. (а.с. 9-10)

Свідоцтвом про хворобу № 1/1-і встановлено, що на підставі медичного огляду 14.01.2015 року зроблено висновок, що захворювання ОСОБА_3 пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 15).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 218935 від 27.01.2016 за результатами первинного огляду ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності з 27.01.2016 року внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 8).

У листопаді 2016 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом № 745/14/06-30-04-27 від 14.11.2016 року повідомлено, що його матеріали направлені до Державної фіскальної служби України для вирішення питання щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги.

В подальшому ДФС України надіслало на адресу ГУ ДФС у Житомирської області лист за №38347/7/99-99-04-04-02-17 від 30.11.2016 року, яким матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги були повернуті та повідомлено, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів. При цьому, ДФС України посилалося в листі також на те, що з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України "Про міліцію" (а.с. 33).

В свою чергу ГУ ДФ в Житомирській області листом № 831/14/06-30-04-27 від 15.12.2016 року повідомлено, що оскільки групу інвалідності встановлено 27.01.2016 року, тобто після втрати чинності Законом України "Про міліцію", в ГУ ДФ в Житомирській області відсутня правова підстава для прийняття матеріалів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 6, 12, 11).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України, Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Статтею 356 Податкового кодексу України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII від 20.12.1990) року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Таким чином, ст. 23 Закону України "Про міліцію" було передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), яким встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

За змістом п. 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Вищезазначеною постановою також встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України № 208-VIII від 13.02.2015 року "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.

Таким чином, призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015. В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивач набув таке право у січні 2016 року, тобто після 12.03.2015 року, а тому розмір допомоги має бути визначений у відповідності із Законом №565-XII від 20.12.1990, а саме: у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянтів на те, що після втрати чинності Законом №565-ХІІ від 20.12.1990 законні підстави для прийняття заяв та подачі висновків про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції відсутні, та зазначає наступне.

Дійсно, Закон №565-ХІІ від 20.12.1990 втратив чинність 07.11.2015 року у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон №580).

В свою чергу, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII було внесено зміни, зокрема, в п.15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580, згідно яких право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З аналізу наведених норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом України "Про міліцію".

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "06" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника, 7,м.Житомир,10003 Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ,04655

- ,