Справа № 309/1876/17
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/1876/17
Провадження № 2-а/309/102/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2017 р. м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання Раковці Г.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Філоленко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом:

ОСОБА_3

до

виконавчого комітету Хустської міської ради

про визнання дій протиправними, скасування рішення виконавчого комітету та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Хустської міської ради про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Посилається на те, що він є власником будівлі та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, де також облаштований заїзд з АДРЕСА_2 та знаходиться належний йому об'єкт комерційного призначення. Восени 2016 року на тротуарі біля його воріт з боку вул.АДРЕСА_2 відповідачем було влаштовано зупинку автобусів, що здійснюють перевезення пасажирів по місту, та які здійснюють сполучення між населеними пунктами району. Така зупинка створює позивачу незручності у користуванні будинком та земельною ділянкою. Він вимушений прибирати сміття, яке залишають пасажири автобусів. Крім того така зупинка перешкоджає руху транспорту та розташована майже на пішохідному переході. Він неодноразово звертався до відповідача із скаргами, які залишалися без відповіді. 06.06.2017р. позивачу було надано відповідь Хустського відділу поліції про те, що зупинка транспорту біля його воріт заборонена згідно схеми руху транспорту у м. Хуст. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки вони порушують його права як власника земельної ділянки та вимоги ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Правила розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту, затверджено наказом Держкомунгоспу України № 21 від 15.05.1995р.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет місцевої ради є органом, уповноваженим здійснювати управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню, а також щодо прийняття рішень про організацію громадських вбиралень, стоянок та майданчиків для паркування автомобільного транспорту, здійснення контролю за їх діяльністю відповідно до закону. Згідно п. 1.5.

Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту, затверджено наказом Держкомунгоспу України № 21 від 15.05.1995р., які є обов'язковим для виконання у всіх містах та селищах міського типу, розміщення та обладнання зупинок повинно здійснюватись за проектом, узгодженим з Державтоінспекцією і затвердженим виконкомом місцевої Ради народних депутатів. Так, п. 2.20, 2.24 Правил визначено, що довжина перехідної ділянки розширення проїзної частини ("кишені") на вході до зупинки повинна становити 20 м, а на виході - 15 м. У разі, якщо місцеві умови не дають змоги влаштувати "кишеню" на зупинці міського транспорту, її слід розміщувати на відстані не менше 100 м. від перехрестя. Але відстань від перехрестя до зупинки у нашому випадку становить до 50 метрів. Пунктом 3.1. Правил встановлено, що під час розміщення зупинок на вулично-дорожній мережі повинно забезпечуватись виконання таких основних умов: якнайзручнішого і безпечного підходу до основних об'єктів масового відвідування; якнайменшого зниження пропускної здатності міської вулиці (дороги); якнайменших взаємних перешкод між різними видами міського транспорту; зручності пересадки з одного виду міського транспорту або маршруту на інший; безпеки дорожнього руху.

Всі перелічені пункти під час влаштування зупинки порушені.

Також п.п. 4.5., 4.6. Правил визначено, що на автобусній зупинці розміщуються дорожні знаки, які позначають зупинку згідно ДСТУ 2536-94, та маршрутна інформація згідно з ГОСТ 25869-90. Цього також відповідачем не дотримано, оскільки зупинка існує тільки фактично, без будь-яких позначень.

Статтею 90 Земельного кодексу України визначено права власників земельних ділянок і, зокрема, передбачено, що власник має право самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вважає, що відповідач влаштував зупинку громадського транспорту незаконно, обмеживши його повноваження власника земельної ділянки, і з огляду на викладені норми чинного законодавства ця зупинка громадського транспорту має бути заборонена. Просить визнати дії виконкому Хустської міської ради щодо влаштування зупинки громадського транспорту навпроти воріт позивача незаконними та зобов'язати відповідача заборонити зупинку громадського транспорту навпроти його воріт з боку АДРЕСА_2 в м.Хуст.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився. Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов підтримує та просить задоволити. В порядку ст.137 КАС України 09.08.2017 р. позивач ОСОБА_3 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій посилається на те, що в процесі розгляду справи йому стало відомо про існування рішення виконкому Хустської міської ради від 29.03.2017 р. за №128 «Про внесення зміни в рішення №84 від 23.03.2016 р. «Про затвердження схеми руху автотранспорту у м.Хуст», яким було внесено зміни у схему руху автотранспорту по вул. Корятовича-Карпатської Січі (частково) - АДРЕСА_2 (частково) - С.Паппа - Свободи (частково) у м.Хуст. Зокрема даною схемою руху біля воріт його будинку та належного йому об'єкту комерційного призначення схемою руху передбачено зупинку громадського транспорту. Просить визнати дії виконкому Хустської мі сякої ради щодо влаштування зупинки громадського транспорту біля воріт двогорогосподарства позивача з боку АДРЕСА_2 в м.Хуст незаконними; визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Хустської міської ради від 29.03.2017р. №128 «Про внесення зміни в рішення №84 від 23.03.2016 р. «Про затвердження схеми руху автотранспорту у м.Хуст» та схему руху автотранспорту по вул.

Корятовича - Карпатської Січі (частково) - АДРЕСА_2 (частково) - С.Паппа - Свободи (частково) у м. Хуст, яка затверджена рішенням виконкому Хустської міської ради №128 від 29.03.2017 р.; зобов'язати відповідача заборонити зупинку громадського транспорту біля воріт дворогосподарства позивача з боку вул.АДРЕСА_2 в м.Хуст.

Представник відповідача виконавчого комітету Хустської міської ради Філоненко К.О., яка діє згідно довіреності, в судове засідання не з'явилася. Подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи в порядку ст. 41 КАС України. Змінені позовні вимоги не визнають. У поданих запереченнях на позов представник відповідача посилається на те, що 25.05.2017 р. Хустською міською радою було направлено позивачу лист №3-739/02-27, в якому роз'яснено, що рішенням виконкому від 20.03.2017 р. за №128 «Про внесення змін в рішення №84 від 23.03.2016 року» «Про затвердження схеми руху автотранспорту у м.Хуст» затверджена схема руху автотранспорту по вул. Корятовича-Карпатської Січі (частково)- АДРЕСА_2 (частково)-С.Паппа-Свободи (частково) у м.Хуст. Згідно вказаної схеми після пішохідного переходу, що розташований неподалік дворогосподарства позивача, проводиться висадка та посадка пасажирів громадського транспорту, одночасно зупинки інших видів транспорту, крім громадського, заборонена. Крім того, затвердження руху автотранспорту у м.Хуст відбувалося за попереднім погодженням Хустського ВП ГУНП. Згідно схеми руху на даній ділянці дороги дійсно встановлені дорожні знаки 5.35 «Пішохідний перехід» та 3.34 «Зупинка заборонена», однак, біля знаку 3.34 є примітка «Крім громадського транспорту». А тому вважають, що влаштована біля дворогосподарства позивача зупинка громадського транспорту є законною, а вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими. Просять у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи у їх відсутності, проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки розміром 0,0400 га за адресою: м.Хуст, АДРЕСА_1 та розташованої на ній добудови, а також сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 розміром 0,0403 га.

Рішенням виконкому Хустської міської ради за №128 від 29.03.2017 року «Про внесення зміни в рішення №84 від 23.03.2016 р. «Про затвердження схеми руху автотранспорту у м. Хуст» було внесено зміни в схему руху автотранспорту по вул. Корятовича - Карпатської Січі (частково) - АДРЕСА_2 (частково) - С.Паппа - Свободи (частково) у м.Хуст.

Відповідно до вказаної схеми руху висадка та посадка пасажирів громадського транспорту проводиться біля воріт дворогосподарства позивача.

У зв'язку з цим позивачу створюються перешкоди у розпорядженні його власністю, оскільки зупинка громадського транспорту влаштована біля воріт його дворогосподарства зі сторони вул.АДРЕСА_2 та він постійно змушений прибирати сміття, які залишають по собі пасажири автобусів. А також дана зупинка перешкоджає руху транспорту та розташована майже на пішохідному переході.

На звернення позивача з приводу усунення перешкод пов'язаних з розміщенням вказаної зупинки виконком Хустської міської ради ніяк заходів щодо їх усунення не здійснює.

Відповідно до ст.ст. 19,21 Закону України «Про автомобільні дороги», одними з основних обов'язків органів місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями та дорогами міст, а також організація утримання вулиць і доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами. Органи місцевого самоврядування відповідають за стан вулиць і доріг міста, відповідно до діючих норм, якість їх утримання, розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст, що виникли через їх незадовільний стан.

Відповідно до п. 2.38 ДБН В.2.3-5-2001 місце автобусної зупинки може бути звичайним при незмінній ширині проїзної частини або влаштованим при можливості, за рахунок розширення проїзної частини у вигляді відкритої «кишені». Ширина «кишені» приймається такою, що дорівнює ширині смуги руху, але не менше 3,5 м, довжина перехідної ділянки на в'їзді до зупинки -20 м, на виїзді -15 м. У стиснених умовах ширина «кишені» може бути зменшена до 3 м і виконана за рахунок тротуару, якщо його ширина забезпечує нормальне функціонування посадочної площадки та належні умови для руху пішоходів по тротуару.

Також відповідно до ст.ст. 2,11 Закону України «Про будівельні норми», застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання, які проводять будівельну, містобудівельну, архітектурну діяльність. Ця вимога поширюється і на органи місцевого самоврядування.

Крім того, у відповідності до п.4 Рішення Конституційного Суду України (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144 Конституції України). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно п. 5 вказаного вище Рішення Конституційного Суду України в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування»). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у суб'єктів відносин впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому п.5 мотивувальної

частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

При винесенні оскаржуваних рішень щодо організації дорожнього руху та облаштування зупинки громадського транспорту по вул.АДРЕСА_2 в м.Хуст було також порушено вимоги: Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту затверджених наказом Держкомжитлокомунгоспу України від 15.05.1995р. № 21; Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджених Постановою КМУ від 18.02.1997р. № 176; Порядку організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом затвердженого Наказом Мінінфраструктури України від 15.07.2013р. № 480.

Так, зокрема, згідно пп. 1.3, 1.5 Правил, вибір місця розташування зупинок покладається на підприємства міського електро- і автомобільного транспорту, які здійснюють перевезення пасажирів, а саме розміщення і облаштування зупинок повинно здійснюватись за проектом узгодженим ДАІ і затвердженим виконкомом місцевої Ради народних депутатів.

Однак, як вбачається з листа начальника Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області Щадей В.М. від 06.06.2017 р. №7526/106/28/1-2017, наданого за результатами проведеної детальної перевірки, факт влаштування зупинки громадського транспорту в м.Хуст по вул. АДРЕСА_2 біля перукарні «Крокус» свого підтвердження не знайшов. На даній ділянці дороги встановлені дорожні знаки 3.34 «Зупинка заборонена» та 5.35.1 «Пішохідний перехід» згідно схеми руху автотранспорту в м.Хуст по вул. АДРЕСА_2 /а.с. 6/.

Таким чином, оскаржуване рішення виконкому було винесено з порушенням прав позивача, а також вимог Закону України «Про автомобільні дороги», Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту затверджених наказом Держкомжитлокомунгоспу України від 15.05.1995р. № 21, Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджених Постановою КМУ від 18.02.1997р. № 176, Порядку організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом затвердженого Наказом Мінінфраструктури України від 15.07.2013р. № 480, Державних будівельних норм.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 п.2 Конституції України, ст.3 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації).

Згідно ст. 90 ч.2 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ст..152 ч.3 п.п.б,г Кодексу).

Статтею 391 Цивільного кодексу України також визначено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок

щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів відповідачем в підтвердження правомірності винесення оскаржуваного рішення, суду не надано, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 41,71, 86, 158 - 163, 167, 186 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 90,152 ЗК України, ст. 391 ЦК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати дії виконавчого комітету Хустської міської ради щодо влаштування зупинки громадського транспорту біля воріт дворогосподарства ОСОБА_3 з боку АДРЕСА_2 в м.Хуст незаконними.

Визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №128 від 29.03.2017 року «Про внесення зміни в рішення №84 від 23.03.2016 року «Про затвердження схеми руху автотранспорту у м. Хуст» та схему руху автотранспорту по вул. Корятовича - Корпатської Січі (частково) - АДРЕСА_2 (частково) - С.Паппа - Свободи (частково) у м. Хуст, яка затверджена рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради №128 від 29.03.2017 року.

Зобов'язати виконавчий комітет Хустської міської ради заборонити зупинку громадського транспорту біля воріт дворогосподарства ОСОБА_3 з боку АДРЕСА_2 в м. Хуст.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: Сідей Я.Я.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Сідей Я.Я.