Справа № 372/2254/17
Суддя: Болобан В. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2254/17
Провадження № 2-а-147/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2017 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Болобан В.Г., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що в липні 2017 року звернувся до управління з заявою про надання статусу інваліда війни та видачу посвідчення. Відповідач своїм листом від 28.07.2017 року відмовив позивачу в наданні статусу інваліда війни. За таких обставин, позивач вважає, що дії Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області у відмові в наданні позивачу статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення слід визнати незаконними, тому просить суд зобов'язати відповідача надати йому статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Ухвалою судді від 01 серпня 2017 року було відкрите скорочене провадження по справі.

Відповідач надіслав заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Згідно p ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин є підставою для висновку про задоволення позову виходячи з наступних міркувань.

Частиною 1ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку e відповідача. Позивачу встановлено 1 групу інвалідності довічно з 30.05.2017 року, причиною якої є захворювання? пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується Довідкою МСЕК Сер. АВ № 0769711 від 30.05.2017 року. У зв'язку з чим йому було видано посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) НОМЕР_1 від 15.06.2017 року.

Як з'ясовано судом, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення. Відповідач своїм листом від 28.07.2017 року відмовив позивачу в наданні статусу інваліда війни.

Позивач? працюючи на посаді начальника Козинського цеху переробки деревини? приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, що підтверджується копією довідки, копіями наказів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає осіб, які належать до інвалідів війни, та відповідно до п.п.1, 2, 9 ч.2 цієї статті до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами; осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року №1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженого наказом начальника ЦО СРСР від 06 червня 1975 року №90, встановлено, що формування ЦО, в тому числі - невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Тобто, завдання виробничого характеру на них не покладалися.

При цьому, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь формування, що створювалися в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялися у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Позивач стверджує, що він, працюючи на посаді начальника Козинського цеху переробки деревини, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році в складі формувань Цивільної оборони, що підтверджується поданою ним довідкою від 12.07.2017 року № 07-547.

Разом з тим, у довідці ДП «Київське лісове господарство» № 07-547 від 12.07.2017 року відсутня інформацію щодо залучення позивача до ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони.

Жодних доказів залучення ОСОБА_1 до складу формувань Цивільної оборони при ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як до відповідача при зверненні з відповідною заявою, так і до суду позивачем надано не було.

Відповідно до ст.18 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранам війни, до яких належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни, вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Разом з цим, пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року, передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що «Посвідчення інваліда війни» і відповідний нагрудний знак видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка (про участь у формуваннях ЦО) від 26.07.2017 року № 01.1-14/1127-4 Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, відповідно до яких формування Цивільної оборони, в томі числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Таким чином, громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків), залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Однак, необхідно зазначити, що Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації не наділений повноваженнями щодо роз'яснення норм законодавства України та наведене ним твердження, що всі громадяни України, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обов'язково залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань цивільної оборони, є власним трактуванням норм законодавства та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Посилання Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації у своїх поясненнях на ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, судом не приймаються, оскільки не виключають необхідність надання заявником до уповноваженого органу відповідних документів, які підтверджують наявність підстав для встановлення особі статусу інваліда війни згідно ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 2 ст. 3, ст. 9, 11, 14, 71, 160 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київській області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя