Справа № 569/6199/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кучина Н.Г.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" серпня 2017 р. Справа № 569/6199/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича про скасування постанови серії АР №863589 від 05.04.2017 р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн..

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2017р. адміністративний позов ОСОБА_4 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича про скасування постанови - задоволено.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №863589, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Ковалем Сергієм Леонідовичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наявними у справі доказами, які необґрунтовано не прийняті судом, у повному обсязі підтверджується склад адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Будь-яких порушень з боку працівників патрульної поліції допущено не було.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.04. 2017 року відносно ОСОБА_4, інспектором роти №4, батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП лейтенантом поліції Ковалем Сергієм Леонідовичем винесено постанову серії АР №863589 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, із накладенням штрафу у розмірі 425 грн..

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, 05 квітня 2017 року, о 23 год. 10 хв., ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки "Mersedes-Benz GL 350", державний номерний знак НОМЕР_1, який належить громадянину ОСОБА_5 та був зупинений працівником поліції на пості автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне (Цуманське перехрестя), в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, також не мав при собі полісу сертифікату обов"язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 "Г" ПДР України (а.с.16).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Скасовуючи постанову про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з незаконності спірної постанови, оскільки відповідачем не надано до суду доказів (аудіо- чи відео фіксації) скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції та доводами покладеними в основу спірного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та застосування штрафу у розмірі 425 грн..

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції свою незгоду з обставинами, позивач обґрунтовує тим, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення могли б бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів вважає, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, без складання протоколу, є правомірним.

Частиною 2 статті 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

З дослідженого судом апеляційної інстанції наявного в матеріалах справи відеозапису, наданого відповідачем, вбачається що позивач, на вимогу працівника поліції, не надав ні посвідчення водія (або будь-якого іншого документу яким би засвідчувалась його особистість), ні полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання суду на наявність розбіжності в тексті оскарженої постанови є помилковим за відсутності такої.

Суд першої інстанції не дослідив доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, а також не вжив заходів щодо повного, всебічного та об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому вдався до помилкового висновку про скасування оскарженої постанови в цілому, при тому, що позивачем визнано факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, виходячи с дискреційності повноважень Відповідача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень (закриття провадження у справі).

Таким чином, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, то і можливість як звільнення особи від адміністративної відповідальності так і закриття провадження у справі (її частині) відноситься до повноважень відповідної посадової особи таких органів. При цьому адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження інших державних органів при прийнятті рішень. Відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і у вказаній частині.

Таким чином, оскільки оскаржену постанову винесено з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав хибну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені обставини достатніми для скасування зазначеної постанови.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича задовольнити, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" червня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коваля Сергія Леонідовича про скасування постанови та закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаметну патрульної поліції Коваль Сергій Леонідович вул.Залізнична,15,Луцьк,Волинська область,43001

- ,