Справа № 126/1558/17
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 серпня 2017 р. Справа № 126/1558/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, старшого державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2017 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду з Бершадського районного суду Вінницької області надійшла справа за позовом ОСОБА_2 до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, старшого державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року прийнято справу до провадження, що надійшла з іншого суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 30 вересня 1995 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 15 червня 2006 року. Від шлюбу народилося дві доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Бершадського районного суду від 04 березня 2008 року у цивільній справі № 2-260/2008 року було задоволено позов ОСОБА_4 колишньої дружини про стягнення аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 14.02.2008 року. На підставі рішення № 2-260/2008 Бершадський районний суд 04 березня 2008 року видав виконавчий лист № 2-260/2008. 14 травня 2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 7751528 та проведено нарахування аліментів. Так, позивач зазначає, що він лише у травні ознайомився з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 7751528 і вперше дізнався про неправомірно донараховану заднім числом суму аліментів. Як зазначає позивач державний виконавець заднім числом за 3 роки і шість місяців назад до нараховував суми аліментів, вирахувавши 1/3 від валового доходу за місяць, вказаного в податкових деклараціях, не врахувавши ту обставину, що із вказаної суми виручки було сплачено податкові платежі. Позивачем зазначено, що повний перелік видів заробітку з яких утримуються аліменти та видів заробітку з яких стягнення аліментів не проводиться, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 146. Разом з тим, державний виконавець через власну бездіяльність, незважаючи на всі необхідні для цього документи і письмові розяснення надані позивачем і податковою інспекцією не вважав за потрібне це зробити. Окрім того, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття 22 жовтня 2005 року, проте відповідач продовжував після цієї дати нараховувати аліменти в повному обсязі. Відтак, починаючи з листопада 2015 року позивач повинен був сплачувати аліменти за виконавчим листом № 7751528 лише на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відтак, позивач вважаючи, що відповідач діє в супереч нормам законодавства звернувся до суду та просить:

- визнати протиправними дії Бершадського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у виконавчому провадженні № 7751528 за виконавчим листом № 2-260/2008 року, виданим Бершадським районним судом 24.04.2008 року щодо визначення розміру заборгованості по аліментах ОСОБА_7;

- визнати не чинними всі розрахунки заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_7, здійснені відповідачем, згідно з якими розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_7 за період з 01.01.2011 року по даний час (наростаючим підсумком) в сумі 127241,00 грн. - визначено всупереч чинному законодавству без урахування суми чистого фактичного доходу підприємця та протиправним стягненням відповідачем аліментів в період з 22.10.2015 року по даний час (після досягнення старшою дитиною повноліття), без будь-якого рішення суду та моєї згоди в надмірному розмірі, без вирахування тієї рівної частки, яка припадала на дитину, що досягла повноліття.

- зобовязати Бершадський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у виконавчому провадженні № 7751528 за виконавчим листом № 2- 260/2008 року, виданим Бершадським районним судом 24.04.2008 року негайно здійснити перерахунок суми боргу по аліментах ОСОБА_7 за період з 01.01.2011 року по даний час, з урахуванням фактичного чистого доходу ОСОБА_7 від здійснення підприємницької діяльності, шляхом вирахування з доходу (виручки) від реалізації продукції, вказаного в податкових деклараціях останнього за певні періоди, сум податків, зборів, обовязкових платежів до бюджету, інших документально підтверджених витрат на здійснення підприємницької діяльності та з урахуванням того, що 22 жовтня 2015 року старша донька ОСОБА_5 досягла повноліття, то з 22 жовтня 2015 року слід стягувати аліменти тільки на молодшу неповнолітню доньку, без врахування тієї рівної частки, яка припадала на дитину, що досягла повноліття.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового засідання вчасно та належним чином повідомлені, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Окрім того, у матеріалах справи містяться заперечення на позов.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_2 з 30 вересня 1995 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 15 червня 2006 року.

Від шлюбу народилося дві доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Бершадського районного суду від 04 березня 2008 року у цивільній справі № 2-260/2008 року було задоволено позов ОСОБА_4 колишньої дружини про стягнення аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини мого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 14.02.2008 року.

На підставі рішення № 2-260/2008 Бершадський районний суд 04 березня 2008 року видав виконавчий лист № 2-260/2008.

14 травня 2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 7751528 та проведено нарахування аліментів.

Відповідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_7 зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 7751528 станом 01 червня 2017 року становить 127241,00 грн.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд враховує таке.

Відповідно до ст.ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови проведення розрахунку заборгованості платника аліментів визначені ст. 195 Сімейного кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією про організацію примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/57.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно вимог ч. 1, 3, 4, 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Так, в силу ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Пунктами 7.13, 7.13.1 Інструкції про організацію примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/57 визначено, що державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Згідно із пунктами 12, 16 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва серії В 02 № 125637 зареєстрований як фізична особа - підприємець (а.с. 27). Перебуває на податковому обліку в Бершадському відділені Гайсинської ОДПІ як платник податків фізична особа - підприємець та є платником спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Як випливає із матеріалів справи державним виконавцем невірно розраховано суму заборгованості по аліментах з огляду на наступне.

Повний перелік видів заробітку, з яких утримуються аліменти та видів заробітку з яких стягнення аліментів не проводиться визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 146.

Згідно із п.п. 16 п. 1 Постанови № 146 доходи від підприємницької діяльності включаються до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Згідно з п. 13 Постанови № 146 стягнення аліментів проводиться з суми заробітку (доходу), який належить особі, що сплачує аліменти, після стягнення з цього заробітку (доходу) податків.

Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності повинні сплачувати аліменти зі свого чистого доходу, тобто з різниці між валовим доходом (виручкою в грошовій та натуральній формі) та документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з його отриманням, зменшеного на суму сплаченого податку з доходів фізичних осіб.

Як випливає із матеріалів справи державним виконавцем неправомірно складено розрахунки по стягненню аліментів, оскільки, останнім де базою для обчислення аліментів взято не чистий дохід позивача, а валовий дохід не врахувавши при цьому документально підтверджені витрати.

Таким чином, згідно чинного законодавства для визначення бази для нарахування аліментів (а нею є чистий дохід від підприємницької діяльності), відповідач зобовязаний був від суми виручки (валового доходу), відображеної в податкових деклараціях позивача, що перебуває на спрощеній системі оподаткування і є платником єдиного податку, відняти суми документально підтверджених витрат на здійснення підприємницької діяльності і суми податків, зборів, обовязкових платежів, сплачених ОСОБА_7 за відповідні періоди. Однак, відповідач всупереч зазначеному, незважаючи на всі необхідні для цього документи і письмові розяснення не вважав за потрібне це зробити.

Щодо нарахування державним виконавцем суми заборгованості по аліментах ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 50 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України закріплюють загальне правило про те, що аліменти виплачуються до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України, дитиною вважається особа до 18-ти років. Малолітньою вважається дитина до моменту досягнення нею 14 років, неповнолітньою з 14 до 18 років.

Як зазначено позивачем у судовому засіданні ОСОБА_5 22 жовтня 1997 року досягла повноліття 22 жовтня 2015 року, однак, відповідач продовжував нараховувати аліменти в повному обсязі.

Таким чином, починаючи з листопада 2015 року ОСОБА_7 повинен був сплачувати аліменти лише на неповнолітню ОСОБА_6

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що поняття обсягу виручки приватного підприємця та його середній заробіток (або дохід) не є аналогічними за змістом, а розмір доходу, зазначений як валовий, не враховує витрати підприємця на отримання такого доходу, тому не є підтвердженням його фактичного заробітку за вказаний період часу. Ігнорування цього положення потягло за собою невірне визначення розміру заборгованості по аліментах і складення державним виконавцем розрахунку заборгованості, який не може бути визнаний таким, що ґрунтується на законі.

Відтак, позовна вимога позивача, щодо визнання протиправними дій Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у виконавчому провадженні № 7751528 за виконавчим листом № 2-260/2008 виданим Бершадським районним судом 24 квітня 2008 року щодо визначення розміру заборгованості по аліментах ОСОБА_2 в сумі 127241,00 грн. підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Бершадський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області здійснити перерахунок суми боргу по аліментах ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи, а саме долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню № 41723426 у ОСОБА_7 станом на 01 січня 2014 року та станом на 01 вересня 2017 року борг зі сплати аліментів відсутній. Державним виконавцем повністю проведено перерахунок заборгованості по аліментах відповідно до вимог закону у зв'язку з чим, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

В силу ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обставини, наведені у адміністративному позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у виконавчому провадженні № 7751528 за виконавчим листом № 2-260/2008 виданим Бершадським районним судом 24 квітня 2008 року щодо визначення розміру заборгованості по аліментах ОСОБА_2 в сумі 127241 (сто двадцять сім тисяч двісті сорок одна) гривня 00 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна