Справа № 826/17089/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м.Київ К/800/18547/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Смокович М.І.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання - Слободян О.М.,

за участю представника відповідача - Штокмана А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, третя особа - Адміністрація Президента України, про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив визнати протиправними дії щодо внесення Президенту України подання про звільнення його з посади голови Кіровоградської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача без попереднього проведення службового розслідування та встановлення вини у вчиненні діянь є протиправними, порушують норми Конституції України щодо гарантованого права на працю та захисту від незаконного звільнення.

26 листопада 2014 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Адміністрацію Президента України.

11 лютого 2015 року окружним адміністративним судом міста Києва ухвалено звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» положенням Конституції України, а саме: п.9 ч.1 ст.3, ч.3 ст.1, п.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про очищення влади» положенням ст.8, ст.21, ч.2, ч.3 ст.22, ч.2, ч.3 ст.24, ч.1 ст.38, ч.1 ст.43, ст.58, ч.2 ст.61, ст.62, ч.1 ст.64, ч.4 ст.118 Конституції України в їх системному взаємозв'язку.

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, клопотання представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі №826/17089/14 задоволено; зупинено провадження у справі до вирішення Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади», яке порушено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року.

При винесенні рішення суди першої та апеляційної інстанцій, з посиланням на п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», виходили із необхідності зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом України питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади» Конституції України, яке порушено відповідно до ухвали окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Кабінет Міністрів України звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про помилковість висновку судів про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, 20 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України внесено подання за №14297/0/2-14 Президенту України про звільнення ОСОБА_3 з посади голови Кіровоградської обласної державної адміністрації відповідно до ч.4 ст.118 Конституції України та п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ч.4 ст.118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Вимогами п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII «Про очищення влади» (далі - Закон №1682-VII) передбачено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

Пунктом 8 ч.1 ст.3 Закону №1682-VII, до якого відсилає норма п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, встановлено, що заборона, передбачена частиною 3 статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року сукупно не менше одного року посаду (посади), в тому числі керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику.

Як встановлено п.4 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

В обґрунтування відповідного клопотання представник позивача, посилаючись на невідповідність оскаржуваних дій відповідача Конституції України, зазначив про необхідність зупинення провадження у даній справі до досягнення визначеності у питанні про те, чи відповідають окремі положення Закону України «Про очищення влади», на підставі якого Кабінетом Міністрів України внесене подання Президенту України про звільнення ОСОБА_3 з посади, положенням Конституції України, з метою забезпечення застосування при вирішені спору норм закону, які відповідають Конституції України.

Згідно ч.5 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

За вказаними обставинами, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, факт звернення окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою від 11 лютого 2015 року до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо відповідності окремих положень Закону України «Про очищення влади», які послугували підставою вчинення відповідачем оскаржуваних дій, положенням Конституції України, судом першої інстанції правомірно, за клопотанням позивача, зупинено провадження у справі до вирішення Верховним Судом України питання щодо внесення відповідного конституційного подання. Наведені судами попередніх інстанцій підстави зупинення провадження у справі є належними та достатніми, що свідчить про правомірність застосування судами положень п.4 ч.2 ст.156 КАС України.

Доводи касаційної скарги встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді