Справа № 593/899/17
Суддя: Шміло В. І.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/59/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2017 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоплачену грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області, у якому просить: визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни за 2016 рік відповідно до ст. 13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат, в сумі 6440,00 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серія Б НОМЕР_1, яке видане Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області 20.02.2017 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни. Таким чином, він повинен був отримати у 2016 році 9040,00 грн. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області ОСОБА_1 в 2016 році отримав 2600,00 грн. Недоплата склала за 2016 рік 6440,00 грн. У листі №1822/01-10 від 12.06.2017 року на звернення до Управління соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області позивачу було відмовлено у перерахунку. Відповідач стверджує, що відповідно до Постанови КМУ №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нациських переслідувань» - інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідам загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин II групи виплачується у 2016 році разова грошова допомога у розмірі 2600,00 грн., а тому відповідно до чинного законодавства України ОСОБА_1 було нараховано 2600,00 грн. і тому здійснення будь-яких перерахунків щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги є безпідставним.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, однак на адресу суду подала письмове пояснення на заперечення відповідача стосовно даного адміністративного позову, просить позов задоволити та розглядати справу без її присутності.

В судове засідання представник відповідача Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області Липка У.О. не з`явилася, проте на адресу суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо заявлених позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки вони безпідставні та не обґрунтовані.

Розглянувши матеріали справи та заяви сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив:

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни II групи, що підтверджується його посвідченням серія Б НОМЕР_1, яке видане Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області 20.02.2017 року та має право на пільги, встановлені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 05.05.2016 року мінімальна пенсія за віком складає 1130,00 грн., а тому позивач стверджує, що повинен був отримати у 2016 році разову грошову допомогу, як інвалід війни II групи в розмірі 9040,00 грн.

Однак, до 05 травня 2016 року позивач одержав щорічну разову грошову допомогу, встановлену ст. 13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік у розмірі 2600,00 грн.

Тоді позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням нарахувати та виплатити йому невиплачену частину разової грошової допомоги як інваліду війни II групи у сумі 6440,00 грн.

Однак, листом № 1822/01-10 від 12.06.2017 року відповідач відмовив позивачу у такій виплаті. Відповідач зазначив, що відповідно до Постанови КМУ №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нациських переслідувань» - інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідам загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин II групи виплачується у 2016 році разова грошова допомога у розмірі 2600,00 грн., а тому відповідно до чинного законодавства України ОСОБА_1 було нараховано 2600,00 грн. і тому здійснення будь-яких перерахунків щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги є безпідставним.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак, з 01 січня 2015 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу вимог п. 1 ч.1 № 141 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; IIІ групи - 2310 гривень.

Відповідно до ст. 117 Конституції України постанови Кабінету Міністрів України є обов'язковими до виконання.

Вказані положення ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 є чинними.

Також, Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп від 25.01.2012 р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

За таких обстави, суд вважає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачу у розмірі 2600,00 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», які не визнані не конституційними та не скасовані, і в яких чітко вказаний розрахунок такої допомоги.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов є не обгрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.2,11,71,86,94,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити йому недоплачену грошову допомогу як інваліду війни за 2016 рік в сумі 6440,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо постанову не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Бережанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В.І. Шміло