Справа № 826/16128/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відповідач в судове засідання не з’явився письмових заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування товариством з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року.

Позивач непогоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі акта від 12.02.2015 №132/1-26-50-15-02-33494763 та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 07.05.2015 №7508/10/26-15-10-06 винесено податкові повідомлення-рішення:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Як вбачається з акта перевірки Державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.02.2015 №132/1-26-50-15-02-33494763 та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 07.05.2015 №7508/10/26-15-10-06 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» заявлено до бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість за листопад 2014 року суму 362 629,00 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за період грудень 2013 року та жовтень 2014 року, що на думку, контролюючого органу свідчить про те, що бюджетне відшкодування не було заявлено у відповідний період.

В межах своєї господарської діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» здійснювало експортні операції по реалізації гральних автоматів, про що свідчать численні контракти, укладені з Austrian Gaming Industries GmbH, та імпортні операції щодо купівлі товару у Austrian Gaming Industries GmbH, а саме, пультів, панелів, консолві, апаратів для керування напругою, пристрої для введення або виведення інформації, стрічок та плівок з пластмаси самоклейні, які є приналежними та повязаними з гральними апаратами, призначені для їх обслуговування.

Згідно з частиною четвертою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. З конституційною нормою кореспондуються приписи статей 7, 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обов’язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, як свідчить акт перевірки від 12.02.2015 №132/1-26-50-15-02-33494763 та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 07.05.2015 №7508/10/26-15-10-06, контролюючий орган не досліджував під час перевірки документів, визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» як первинні документи, на підставі яких здійснено висновок про порушення підприємством вимог Податкового кодексу України, а лише зазначено про несвоєчасне заявлення бюджетного відшкодування.

Однак суд відхиляє зазначені посилання контролюючого органу та зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Аналіз вказаної норми дає підстави дійти висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «ХТЛ УКРАЇНА» правомірно заявлено до бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість за листопад 2014 року суму 362 629,00 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за період з грудня 2013 року по жовтень 2014 року, оскільки таке відшкодування заявлено в межах строку, передбаченого приписами абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 14, 69, 70, 71 та 158-163, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.