Справа № 826/24386/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 серпня 2017 року №826/24386/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до державного реєстратора прав на нерухоме майно Набока Віталія Миколайовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Овсієнко Людмили Миколаївни
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Набока Віталія Миколайовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Овсієнко Людмили Миколаївни, у якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Набока Віталія Миколайовича управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 17.07.2015 №22942062 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень;

2) зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Набока Віталія Миколайовича управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєструвати право власності на 1/2 частини земельної ділянки, розташованої у Київській області, Кагарлицького району, села Шубівка, вулиця Кібітіна, за кадастровим НОМЕР_1 за ОСОБА_1;

3) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Овсієнко Людмили Миколаївни управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області від 17.07.2015 №22941892 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень;

4) зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Овсієнко Людмилу Миколаївну управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєструвати право власності на 1/2 частини земельної ділянки, розташованої у Київській області, Кагарлицького району, села Шубівка, вулиця Кібітіна, за кадастровим НОМЕР_2 за ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовано протиправною відмовою відповідачів у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що у свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Набок Віталій Миколайович проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості, оскільки в останнього відсутня можливість для встановлення відповідності заявлених прав документам, що їх посвідчують, а тому враховуючи наявну розбіжність в площах земельних ділянок, які заявлені до реєстрації, прийняті рішення є правомірними. Також, зазначив, що вимога про зобов'язання вчинити реєстраційну дію є дискреційним повноваженням.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Набоком Віталієм Миколайовичем, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2015 за реєстраційним №12323340 про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану в Київській області, Кагарлицького району, в селі Шубівка, по вулиці Кібітіна, за кадастровим НОМЕР_1, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.07.2015 №22942062.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Овсієнко Людмилою Миколаївною, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від14.07.2015 за реєстраційним №12323101 про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану в Київській області, Кагарлицького району, в селі Шубівка, по вулиці Кібітіна, за кадастровим НОМЕР_2, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.07.2015 №22941892.

Позивач посилаючись на протиправність оскаржуваних рішень, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Пунктом 3 статті 24 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5 2 - 5 6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Особливості процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868.

Відповідно до пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявами від 14.07.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно: земельні ділянки, розташовані в Київській області, Кагарлицького району, в селі Шубівка, по вулиці Кібітіна, за кадастровими НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Державними реєстраторами прав на нерухоме майно, за наслідками розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2015, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.07.2015 №22941892 від 17.07.2015 №22942062.

Вказані рішення обґрунтовані тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Так, відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень мотивовані тим, що в рішенні Кагарлицького районного суду Київської області від 20.09.2011 зазначено, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га для ведення підсобного господарства, в той час як у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданих ОСОБА_1 від 08.05.2015 площа земельної ділянки складає 0,3171 га та від 30.04.2015 - 0,2828 га.

Суд ознайомившись із наданими позивачем і відповідачем доказами встановив наступне.

З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.05.2015 №НВ-015 вбачається, що площа земельної ділянки ОСОБА_4 складає 0,3171 га.

З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.04.2015 НОМЕР_3 вбачається, що площа земельної ділянки ОСОБА_4 складає 0,2828 га.

Вказане свідчить, що загальна площа земельної ділянки, що належила ОСОБА_4 згідно даних Державного земельного кадастру станом на 2015 рік становить 0,5999 га.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 20.09.2011 №2-172/11 визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташовані по вулиці Кібітіна в селі Шубівка Кагарлицького району в Київській області та за ОСОБА_5 право приватної власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташовані по вулиці Кібітіна в селі Шубівка Кагарлицького району в Київській області в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Однак, як вбачається із заяв ОСОБА_1 від 14.07.2015 останній заявив до реєстрації право власності на земельні ділянки за кадастровими НОМЕР_1 (0,3171 га) та НОМЕР_2 (0,2828 га) загальною площею 0,5999 га, в той час як рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 20.09.2011 №2-172/11 визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташовані по вулиці Кібітіна в селі Шубівка Кагарлицького району в Київській області.

Відтак, відмовляючи у державній реєстрації прав на земельні ділянки, державні реєстратори виходили з того, що рішенням суду за позивачем визнано право власності на 1/2 частку земельних ділянок площею 0,60 га, що складає 0,30 га, проте всупереч цього позивач подав до реєстраційної служби дві заяви про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, площею 0,3171 га та площею 0,2828 га.

Суд погоджується із доводами відповідачів, що вказані невідповідності не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Разом з тим, суд наголошує, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до державного реєстратора із відповідною заявою, усунувши ті недоліки, на яких наголошено в оскаржуваних рішеннях.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідачами правомірно відмовлено у державній реєстрації права власності на заявлені земельні ділянки.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 122 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.