Справа № 810/1137/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року № 810/1137/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Київській області, Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про визнання незаконим та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

до суду звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом до ГУ ДФС у Київській області, Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000018/10-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2016 у розмірі 10000, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства в частині строків його прийняття, тому таке рішення підлягає скасуванню.

У судове засідання позивачка не з'явилась, через уповноваженого представника заявила клопотання про розгляд справи без її участі, просила суд позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надали.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАСУ, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази та матеріали, встановивши фактичні обставини справи, з наданням їм відповідної правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з огляду на таке:

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою 12.03.2012 (РНОКПП:НОМЕР_1), що підтверджується відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

20.10.2016, ГУ ДФС у Київській області була проведена фактична перевірка позивачки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції за адресою здійснення нею підприємницької діяльності: АДРЕСА_2, про що ГУ ДФС у Київській області складено акт від 21.10.2016 № 1133/10-36-40/НОМЕР_1.

З акта перевірки вбачається, що працівниками управління контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Київській області встановлено факт реалізації однієї пачки цигарок «Прилуки особливі вишукані», виробництва ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія В.А.Т. - Прилуки», яка маркована маркою акцизного податку: МАП 25 АВУ4270281 ТВЗФ 16/3, по ціні 16, 85 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 20.10.2016 № 0011, при тому, що виробником даних цигарок станом на 01.09.2016 встановлена максимальна роздрібна ціна в розмірі 16, 00 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку, вартість повинна становити не більше 16,80 грн.), чим порушено вимоги ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивачка від підписання акту перевірки №1133/10-36-40/НОМЕР_1 відмовилась, у зв'язку з чим працівниками податкового органу було складено акт відмови від підписання 20.10.2016 № 001354. Також, позивачка відмовилась й від отримання акту перевірки, про що був складений відповідний акт відмови № 001654 від 20.10.2016.

Перевіркою виявлено та зафіксовано порушення суб'єктом господарювання вимог ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

21.10.2016, в порядку, визначеному ст. 58 ПКУ, акт перевірки надіслано позивачці на податкову адресу: АДРЕСА_1, 09100, який отриманий нею 24.10.2016, про що свідчить копія зворотнього поштового повідомлення про вручення.

На підставі вищенаведеного та у межах строку, передбаченого п. 8 ст. 86 ПКУ, ГУ ДФС у Київській області 25.10.2016 було направлено на адресу Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області для розгляду та прийняття рішення матеріали перевірки ФОП ОСОБА_1

27.10.2016, Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було отримано акт про результати фактичної перевірки №1133/10-36-40/НОМЕР_1 від 21.10.2016 та 10.11.2016, на 10 робочий день після отримання акта перевірки, контролюючим органом за основним місцем обліку платника податків, винесено рішення про застосування фінансових санкцій щодо позивачки у розмірі 10000, 00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивачка оскаржила його в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарг рішеннями ГУ ДФС у Київській області від 17.01.2017 №121/ФОП/10-36-10-01-04 та від 23.02.2017 р. №2664/П/999-11--03010125 ДФС України оскаржуване рішення залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Надаючи правової оцінки відносинам, які склалися між сторонами, застосувавши нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, суд виходив з наступного:

відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПКУ, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платників податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПКУ, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

В силу вимог п. 86.5 ст. 86 ПКУ, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Згідно з п. 20.1.19 ст. 20 ПКУ, контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачкою порушено вимоги ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які виразилися у факті реалізації однієї пачки цигарок «Прилуки особливі вишукані», виробництва ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія В.А.Т. - Прилуки», яка маркована маркою акцизного податку: МАП 25 АВУ4270281 ТВЗФ 16/3, по ціні 16, 85 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 20.10.2016 № 0011, в той час як виробником даних цигарок станом на 01.09.2016 встановлена максимальна роздрібна ціна в розмірі 16, 00 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку, вартість повинна становити не більше 16,80 грн.).

Статтею 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою її виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідальність за вказане порушення передбачена абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідно до якого до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Як зазначено у п. 8 ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

У зв'язку з тим, що оскаржуване рішення було прийнято контролюючим органом за основним місцем обліку позивачки як платника податку, тобто Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, після надходження до останнього акта перевірки, твердження позивачки про порушення податковим органом строків винесення оскаржуваного рішення судом до увагу не приймаються, оскільки не відповідають вимогам п. 8 ст. 86 ПКУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із фото зроблених під час проведення перевірки, на пачці цигарок «Прилуки особливі вишукані», виробництва ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія В.А.Т. - Прилуки», яка маркована маркою акцизного податку: МАП 25 АВУ4270281 ТВЗФ 16/3, встановлена максимально роздрібна ціна в розмірі 16, 00 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку, вартість повинна становити не більше 16,80 грн.). Як свідчать наявні письмові докази, а саме ксерокопія фіскального чеку № 0011 від 20.10.2016, вказаний тютюновий виріб було реалізовано за ціною 16, 85 грн. Таким чином, контролюючий орган дійшов вірних висновків про застосування штрафних санкцій у розмірі 10000, 00 грн., визначених рішенням № 000018/10-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2016, що вказує на безпідставність тверджень заявника та правомірність винесеного рішення. Будь-якими належними та допустимими доказами протиправності оскаржуваного рішення відповідача позивачкою не доведено та в ході судового розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про скасування рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № 000018/10-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2016, оскільки відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПКУ.

Стаття 2 КАСУ передбачає завдання адміністративного судочинства, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 11 КАСУ встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовують твердження позивачки, а відтак, довів правомірність прийнятого рішення № 000018/10-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2016.

В силу вимог ч. 2 ст. 11 КАСУ, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Так, щодо ГУ ДФС у Київській області, яке зазначено позивачкою в якості другого відповідача, суд дійшов висновку про відсутність спірних правовідносин між позивачкою та вказаним вище суб'єктом владних повноважень, оскільки позовна заява до ГУ ДФС у Київській області жодної із вимог та викладу обставин, якими б вони обґрунтовувалися не містить та в ході судового розгляду справи про порушення прав позивачки з боку вказаного суб'єкта не виносилося на розгляд суду взагалі.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що позивачкою не доведено неправомірності дій відповідача Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області під час прийняття оскаржуваного рішення № 000018/10-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2016, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.