Справа № 817/2480/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" серпня 2017 р. Справа № 817/2480/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" квітня 2017 р. у справі за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в сумі 8792,10 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) податковий борг в загальній сумі 8792,10 (вісім тисяч сімсот дев'яносто дві гривні 10 коп.), в тому числі зі сплати податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікзасобів, дозволених для виробництва) у сумі 6044,57 грн. та зі сплати мита за товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в сумі 2747,53 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 24.04.2017 р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги податкового органу є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 67 та 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п.п. 16.1.4 п. 16.1).

Судом встановлено, що за ОСОБА_3 рахується податковий борг в загальній сумі 8792,10 грн., в тому числі зі сплати податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікзасобів, дозволених для виробництва) у сумі 6044,57 грн. та зі сплати мита за товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в сумі 2747,53 грн., що виник на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 03.07.2015 № , № .

З метою погашення податкового боргу позивачем для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 20.10.2016 № 57-17.

Дані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про стан розрахунків з бюджетом по громадянину ОСОБА_3 згідно карток особових рахунків на 19.12.2016 (а.с.4), довідкою про відсутність відкритих рахунків в установах банків у відповідача (а.с.5), розрахунком виникнення податкової заборгованості відповідача по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків (а.с.6-7), корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 20.10.2016 № 57-17 з доказами її надіслання (вручення) платнику податків (а.с.8-9), податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" від 03.07.2015 № , № з доказами їх надіслання та вручення платнику (а.с.10), актом від 03.07.2015 № 21/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_1 про неповернення акта невиїзної документальної перевірки від 01.07.2015 № н29/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_1 та його непідписання громадянином ОСОБА_3 з доказами надіслання (вручення) платнику(а.с.10), витягом з картки особового рахунку платника податків (а.с.11-14).

З урахуванням зазначеного колегією суддів не приймаються твердження апелянта про ненадіслання та неотримання ним будь-яких документів, визначених п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відносно відповідача, податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виникла податкова заборгованість, податкової вимоги, а також позовної заяви з доданими матеріалами.

Матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем вказаних документів за адресою: АДРЕСА_1, яка визнається самим позивачем як дійсна адреса його реєстрації (проживання) (а.с.8-9,10,15).

Як визначено п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, у встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у сумі 8792,10 грн. ( в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне).

Відповідно до п.87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33023

3- відповідачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

- ,