Справа № 826/16924/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2017 р. м. Київ К/800/14854/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючої: Калашнікової О.В., Суддів: Голяшкіна О.В., Мороз Л.Л., секретар судового засідання - Головко О. за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Павлишин М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 826/16924/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю „Молоко" про скасування сертифікату серії ІV № 61 від 25.03.2014 та визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю „Молоко", в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо видачі сертифікату готовності об'єкта до експлуатації серії ІV № 61 від 25.03.2014 товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко"; скасувати сертифікат серії ІV №61 від 25.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішеннями судів, які набрали законної сили скасовані дозвіл на виконання будівельних робіт та картки на порушення благоустрою, отже видача спірного сертифікату на прийняття в експлуатацію об'єкта завершеного будівництва, який збудований без дозволу на будівництво, є протиправною, а сертифікат підлягає скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та прийнято нову про задоволення позовних вимог. Визнано дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України з видачі сертифікату готовності об'єкта до експлуатації ІV 61 від 25.03.2014 року товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" на об'єкт: „Реставрація приміщень першого поверху та підвалу з пристосуванням під кафе у будинку АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м. Києва" - протиправними.

Скасовано сертифікат готовності об'єкта до експлуатації ІV 61 від 25.03.2014 року, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" на об'єкт: „Реставрація приміщень першого поверху та підвалу з пристосуванням під кафе у будинку АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м. Києва".

Постановою Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2015 року скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Статтею 232-1 КАС України передбачається порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи. Так, якщо касаційну скаргу на судове рішення було подано в установлені цим Кодексом строки, але вона надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи або коли строки на подання касаційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин було поновлено або продовжено і особа, яка подала касаційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає таку скаргу за правилами, встановленими главою 2 КАС України. Залежно від обґрунтованості зазначеної в частині першої цієї статті скарги суд постановляє ухвалу або ухвалює постанову відповідно до статей 231 і 232 Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано ухвалу або постанову суду касаційної інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.06.2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" та ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи з урахуванням вимог ст. 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Як зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України": кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і одержана відповідь.

Колегія суддів наголошує, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті.

Рішення суду апеляційної інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, через наступне.

Як вбачається з постанови Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України не брала участь у розгляді справи, а колегією суддів не перевірялися висновки судів попередніх інстанцій, в частині надання оцінки доводам викладеним у касаційній скарзі Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сертифікат серії ІV № 61 від 25.03.2014 року, не є юридично значеним для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на його особу будь-якого обов'язку, отже сама по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

Скасовуючи постанову суд першої інстанції та приймаючи нову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що якщо дозвіл на виконання будівельних робіт та картки на порушення благоустрою є скасованими, то виконання будівельних робіт є самовільним. Отже, відповідач протиправно видав сертифікат від 25.03.2014 року IV 61, а тому вказаний сертифікат підлягає скасуванню.

Тобто, апеляційний суд дійшов висновку про не правомірність дій Відповідача під час видачі сертифікату готовності об'єкта до експлуатації серії ІV № 61 від 25.03.2014 товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" на тій підставі, що позивач є співвласником спільної сумісної власності, разом із іншими власниками квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1, на прибудинкову земельну ділянку будинку АДРЕСА_1. Однак, в порушення ст. 89 ЗК України, ст. 382 ЦК України, ст. 41 Конституції України, яка гарантує непорушність права приватної власності, Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, Відповідач без згоди співвласників 04.03.2014 року видав ТОВ „Молоко" дозвіл на виконання будівельних робіт №ІV 24 з реставрації приміщень першого поверху та підвалу з пристосуванням під кафе у будинку АДРЕСА_1 у Шевченківському районі міста Києва.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, оцінивши дії Відповідача щодо видачі сертифікату готовності об'єкта до експлуатації серії ІV № 61 від 25.03.2014 товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, дійшла думки про помилковість і передчасність висновків суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Виходячи з аналізу обставин справи спір виник щодо правомірності дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України з видачі сертифікату готовності об'єкта до експлуатації ІV 61 від 25.03.2014 року товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" на об'єкт: „Реставрація приміщень першого поверху та підвалу з пристосуванням під кафе у будинку АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м. Києва", а тому предметом доказування є правомірність дій Відповідача в контексті додержання вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 (далі - Порядок № 461).

Колегія суддів наголошує, що судом апеляційної інстанції не досліджувалося питання щодо наявності у Державної архітектурно-будівельної інспекції України, встановлених п.27 Порядком № 461 підстав для відмови товариству з обмеженою відповідальністю „Молоко" у видачі сертифіката.

Відповідно до п. 23 Порядку № 461, для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до відповідної Інспекції заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта та видачу сертифіката (далі - заява) за формою згідно з додатком 2, до якої додається акт готовності об'єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 3.

Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки щодо відповідності поданих товариством з обмеженою відповідальністю „Молоко" Держархбудінспекції документів для отримання сертифіката в розрізі вимог Порядку № 461.

З урахуванням вищенаведеного судом апеляційної інстанції не з'ясовані обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення та не дають можливості суду касаційної інстанції визначитися в правильності правової оцінки обставин у справі судом апеляційної інстанції, що являється порушенням ст.ст.159,195 КАС України.

Відповідно до ст. 230 КАС України розглянувши касаційну скаргу, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу, у тому числі, в разі скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд.

Враховуючи, що касаційна інстанція відповідно до вимог ст. 220 КАС України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів вбачає за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230, 231, 232-1 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Постанову Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2015 року по цій справі скасувати.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: