Справа № 804/9162/16
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 р. Справа № 804/9162/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання Науменко К.І.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська) до ОСОБА_2 про стягнення 450205,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська) звернулась з позовом до ОСОБА_2 та просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь бюджету заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 424695,50 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь бюджету заборгованість з транспортного податку фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь бюджету заборгованість з податку, адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 510,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість у розмірі 450205,50 грн. у тому числі: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за наслідками річного декларування - 424695,50 грн., по транспортному податку з фізичних осіб - 25000,00 грн. та адміністративні штрафи та інші санкції - 510,00 грн. Зазначений податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 11.03.2016р. № у сумі 424695,50 грн., № у сумі 510,00 грн. та податкового повідомлення-рішення №1206-17 від 16.06.2015р. - у сумі 25000,00 грн. Позивачем вживалися заходи щодо примусового стягнення податкового боргу та у відповідності до вимог ст.59 Податкового кодексу України на адресу відповідача була надіслана податкова вимога форми "Ф" від 04.12.2015р. №1469-23 на суму 25000,00 грн., яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, відповідачем не було сплачено податкового боргу у встановлені терміни та порядку, а тому позивач і просить стягнути вказаний податковий борг у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 14.06.2017р. у відповідності до вимог ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.74).

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с.76).

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів встановлено, що фізична особа ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 20.04.2015р. (а.с.24).

Згідно облікової картки відповідача видно, що за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 450205,50 грн. у тому числі: 424695,50 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 25000,00 грн. - транспортного податку з фізичних осіб; 510,00 грн. - адміністративні штрафи та інші санкції (а.с.26-29).

Зазначений податковий борг виник у відповідача на підставі наступних податкових повідомлень-рішень, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2016р. за яким відповідачеві нараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальній сумі 424695,50 грн., яке було вручено відповідачеві у порядку, встановленому п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України - 27.04.2016р., тобто дата виникнення податкового боргу є - 25.08.2016р. (а.с. 19, 57);

- податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2016р. за яким відповідачеві нараховано адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 510,00 грн., яке було вручено відповідачеві у порядку, встановленому п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, тобто датою виникнення боргу є - 25.08.2016р.(а.с. 20,57).

- податкове повідомлення-рішення №1206-17 від 16.06.2015р. за яким відповідачеві нараховано транспортний податок за 2015р. за зареєстрованим за відповідачем на праві власності автомобіль - TOYOTA LAND CRUISER, 2011 року випуску (державний номер НОМЕР_1), з об'ємом двигуна 4461 куб.см. у сумі 25000,00 грн., яке було вручено відповідачеві у порядку, встановленому п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, тобто датою виникнення боргу за цим податком є - 05.11.2015р. (а.с. 24,57).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Також і п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Також і за приписами п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2015р.) передбачено, що об'єктами оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Сума податку за кожний легковий автомобіль становить 25000 грн. - п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України.

Згідно з п.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідач у вказані вище строки грошових зобов'язань в загальній сумі 450205,50 грн. за податковими повідомленнями-рішеннями від 11.03.2016р. № у сумі 424695,50 грн. і № у сумі 510,00 грн. та за податковим повідомленням-рішенням №1206-17 від 16.06.2015р. на суму 25000 грн. не сплатив.

Контролюючим органом на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України на адресу відповідача 05.12.2016р. була направлена податкова вимога №1469-23 від 04.12.2015р. на суму 25000 грн., яка залишилась без сплати відповідачем.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу, а за змістом ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, доказів сплати вищенаведеного податкового боргу за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями суду не надав, а також не надав і доказів оскарження їх у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 450205,50 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 112, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська) до ОСОБА_2 про стягнення 450205,50 грн.- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 450205,50 грн. (чотириста п'ятдесят тисяч двісті п'ять грн. 50 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва