Справа № 813/3635/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року справа № 813/3635/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника відповідача- Іванського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 18.04.2016 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 66816,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 18.04.2016 № про збільшення грошового зобов'язання по військовому збору на суму 6478,13 грн;

- визнати протиправним та скасувати вимогу Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.04.2016 №Ф-00С13401303;

- визнати протиправним та скасувати рішення Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.04.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 15.03.2016 по 28.03.2016 відповідач провів документальну планову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій. Позивач не погоджується із вказаними в акті перевірки порушеннями норм законодавства, вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними та достовірними доказами. Зокрема, податковим органом встановлено порушення вимог п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 ПК України, внаслідок чого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 66816,50 грн. Позивач вважає, що відповідач помилково застосував при визначенні витрат за 2015 рік норми пункту 177.4. статті 177 Податкового кодексу України в старій редакції, яка втратила чинність з 01.01.2015, що призвело до неправильного розрахунку суми витрат за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. Позивач стверджує, що податковий орган неправильно визначив суму чистого оподатковуваного доходу внаслідок чого не врахував значну частину документально підтверджених витрат позивача пов'язаних з господарською діяльністю. Окрім того, позивач зазначив, що помилково включив витрати за послуги надані ФОП ОСОБА_2 в 2015 році в додатку Ф4 до декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік в графу 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» замість графи 7 «Інші витрати, включаючи вартість виконання робіт, наданих послуг» розділу 1» розділу 1 «Доходи від підприємницької діяльності». Втім, позивач вважає, що помилкове включення не в ту графу витрат не спростовує існування таких витрат та не позбавляє позивача права на врахування їх при визначенні чистого оподатковуваного доходу згідно вимог п. 177.2 ст. 177 ПК України. Зрештою, позивач вважає, що встановлене відповідачем заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, стало причиною встановлення податковим органом факту заниження позивачем єдиного соціального внеску за 2015 рік на суму 79155,37 грн. Внаслідок чого, відповідач прийняв вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Окрім того, позивач зазначив, що внаслідок встановленого на думку податкового органу заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, податковим органом було встановлено порушення сплати до бюджету військового збору з доходів, задекларованих в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік. Зокрема, встановлено заниження військового збору за 2015 рік на суму 5182,50 грн та штрафними санкціями на суму 1295, 00 грн та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.04.2016 року за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «військовий збір» на загальну суму 6478,13 грн. На думку позивача, викладений висновок в акті перевірки про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік не відповідає дійсності та є помилковим, оскільки не підтверджений жодними належними та достовірними доказами. Таким чином, рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій такими, що прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства. Свої заперечення обґрунтовує тим, що перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу встановлено заниження чистого доходу за 2015 рік на суму 289907,92 грн., в результаті заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат на придбання товару, порушено п.167.1 ст.167, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України. Щодо визначення суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності за перевірений період встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік за податковим зобов'язанням на суму 53453, 20 та за штрафними санкціями на суму 13363, 30 грн. Окрім того, відповідач зазначив, що позивачу за порушення п.4 ч.1ст.4, абз.1 п.2 ч.1 ст. 7, абз. 3 абз.5 ч.8 ст. 9 Закону України від „Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов'язкове соціальне страхування» донараховано єдиного внеску за 2015 рік в сумі 79155, 37грн. Також перевіркою встановлено порушення пп.1.2, пп.1.3,пп.1.5п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України, за що позивачу донараховано військового збору в сумі 5182,50грн та штраними санкціями 1295, 63 грн. Враховуючи викладене відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 04.04.2016 №456//17-02/НОМЕР_1 (далі акт перевірки).

В акті перевірки податковий орган зазначив, що плановою виїзною документальною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення:

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 53453, 20грн;

- п. 4 ч. 1 ст. 4, абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, абз. 3 абз. 5 ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов'язкове соціальне страхування» та донараховано єдиного внеску за 2015 рік в сумі 79155, 37 грн;

- п.п. 1. 2, п.п. 1.3, п.п. 1.5 п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підр. 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та донараховано військового збору в сумі 5182,50 грн;

- п. 177. 10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, неналежне ведення Книги обліку доходів і витрат № 58 від 07.02.2014.

На підставі акта перевірки ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 18.04.2016 №, яким визначено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 66816, 50 грн, (в тому числі за основним платежем - 53453, 20 грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 13363, 30 грн);

- податкове повідомлення-рішення від 18.04.2016 № про збільшення грошового зобов'язання по військового збору на суму 6478,13 грн (в тому числі 5182,5 грн. основного платежу та 1295,63 грн. штрафних (фінансових) санкцій);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.04.2016 №Ф- на суму 79155, 37 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.04.2016 № в сумі 7915, 54 грн.

Позивач не погодившись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату боргу та рішенням про застосування штрафних санкцій звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пп. 162.1.1 п.162.1 ст. ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України вставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1 витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2 витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3 суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

177.4.4 інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Крім того, відповідно до п. 16.1 підрозділу 10 перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма Книги, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення затверджені наказом Міндоходів України від 16.09.2013 № 481 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013р. за №1686/24218.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 18.04.2016 № , яким визначено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 66816, 50 грн, судом досліджені наступні докази та встановлені такі обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за період з 01 січня 2013 по 31 грудня 2015 здійснювала підприємницьку діяльність, перебуваючи на загальній системі оподаткування.

Судом встановлено, що перевіркою правильності ведення Книги обліку доходів і витрат за перевірений період встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ведення Книги обліку доходів та витрат за 2014-2015 № 58 від 07.02.2017.

ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України в графі 9 Книги не відобразила суму чистого оподатковуваного доходу, що призвело до розбіжності сум доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності відображених в графі 2 та сум витрат відображених в графі 6 (витрати на придбання товарів) Книги з даними податкового та бухгалтерського обліку платника.

До перевірки позивач надав документи, відповідно до яких в період з 01.01.2013 по 31.01.2014 доходу не отримував, за період з 01.02.2014р. по 31.12.2015 отримував доходи від здійснення ресторанного господарства з реалізацією алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За перевірений податковим органом період з 01.01.2013 по 31.12.2015 згідно представлених до перевірки документів ФОП ОСОБА_1 встановлено заниження загального оподаткованого доходу за 2015 рік.

Податковим органом встановлено розбіжність у розмірі 21757, 85грн, а саме згідно поданої декларації про майновий стан і доходи позивач задекларував суму загального оподатковуваного доходу за 2015 рік 568130, 65 грн, а згідно Книги обліку доходів і витрат № 58 від 07.02.2014 - 589888, 50 грн.

По вказаному факту 20.04.2016 ДПІ склала протокол про адміністративне правопорушення № 465216 серії АА та 25.04.2016 винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РН № 349692 .

З порушеннями, викладеними в акті перевірки та протоколі в т.ч. щодо неналежного ведення книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 погодилась та 25.04.16 сплатила штраф у сумі 51 грн.

Відповідач на спростування позовних вимог позивача зазначив наступне.

За період з 01.02.2014 по 31.12.2014 податковим органом не встановлено розбіжностей в задекларованих сумах витрат ФОП ОСОБА_1 з наданими документами податкового та бухгалтерського обліку.

Однак, перевіркою було встановлено завищення документально підтверджених витрат ФОП ОСОБА_1. за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, зокрема, витрат на придбання товару (алкоголь, тютюн) на суму 268150,07 грн.

Крім того, внаслідок порушення ФОП ОСОБА_1 п. 167.1 ст. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України встановлено заниження чистого доходу за 2015 рік на суму 289907, 92 грн, в результаті заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат на придбання товару.

Всупереч вимогам п. 167.1 ст. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України ФОП ОСОБА_1 занизила податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 53453, 20 грн. (146160,00*15%)+(199340,12*20%) - 8338,82 грн.).

На спростування висновків викладених в акті перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване повідомлення рішення, позивач стверджує, що податковий орган не взяв до уваги витрати ФОП ОСОБА_1 із оплати послуг з реклами та обслуговування (ремонту) комп'ютерної та офісної техніки, наданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в 2015 році.

Позивач вважає, що внаслідок таких дій відповідача було встановлено порушення заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, що призвело до заниження єдиного соціального внеску за 2015 рік на суму 79155, 37 грн та заниження військового збору за 2015 рік на суму 5182,50 грн.

Зрештою, позивач вважає, що встановивши помилковість висновку податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік на суму 289907,92 грн. та протиправність повідомлення-рішення позивача від 18.04.2016 року за № , як наслідок буде встановлено протиправність інших оскаржуваних рішень позивача по даній справі.

Щодо таких доводів позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з поданою ФОП ОСОБА_1 податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 № додатку Ф4 розрахунок податкових зобов'язань з ПДФО та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою відображено у гр. 4 «сума одержаного доходу» складає 568130, 65 грн, у гр. 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» складає 307377, 00 грн, у гр. 6 «витрати на плату праці та нарахування на заробітну плату» складає 143361, 45 грн, у гр. 7 «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» складає 61800, 00 грн.

За даними платника структура витрат згідно дод. 5 та дод. Ф4 до декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік у графі «інші витрати (оренда, рекламні послуги, обслуговування РРО) показник 61800,00 грн.

За даними перевірки у графі. «інші витрати (оренда, рекламні послуги, обслуговування РРО) показник 61800,00 грн.

Тобто, у графі «інші витрати (оренда, рекламні послуги, обслуговування РРО), які задекларовані платником у сумі 61800,00 грн. підтверджено перевіркою повністю, як і підтверджено задекларовані витрати у сумі 143361,45 грн. на оплату праці.

Однак, за даними платника структура витрат згідно дод. 5 та дод. Ф4 до декларації про майновий стан та доходи за 2015 р. у графі. «вартість придбаних ТМЦ» показник 307377,00 грн, а за даними перевірки у графі. «інші витрати (оренда, рекламні послуги, обслуговування РРО) показник 39226,93 грн. Тобто, перевіркою встановлено завищення документально підтверджених витрат, а саме витрат на придбання товару (алкоголь, тютюн) на суму 268150,07 грн.(307377,00 - 39226,93 = 268150,07 грн)

До перевірки ФОП ОСОБА_1 надала видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські платіжні документи, рахунки-фактури та пояснення від 28.03.2015.

З наданих позивачем пояснень та документів відповідач встановив, що закупка товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) проводилася виключно в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок контрагента-постачальника.

Згідно наданих відповідачу банківських виписок закуплено товару за 2014 рік на суму 61762,42 грн. (в т.ч. ПДВ - 10293,74 грн.) та у 2015 році на суму 47668,86 грн. (в т.ч.7944,81 грн. ПДВ).

Отже, у 2014-2015 роках (без ПДВ) придбано товару на загальну суму 91192,73 грн. (61762, 42 + 47668, 86 = 109431, 28 - ПДВ (10293, 74 + 7944, 81)= 91192,73 грн.)

Протягом 2014 року ФОП ОСОБА_1 придбано та реалізовано товару на суму 8546,00 грн.

Згідно наданої довідки ФОП ОСОБА_5 кредиторська заборгованість станом на 01.01.2016 становить 43419, 80 грн.

Відповідно до складу витрат на придбання товару за 2015 рік необхідно було включити суму 39226, 93грн. (91192,73 - 8546,00 = 82646,73 грн., 82646,73 - 43419,80 = 39226, 93 грн) .

Отже, до складу витрат на придбання товару за 2015 рік позивач повинен включити суму 39226, 93 грн, а включив суму 268150,07 грн.

Окрім того, суд звертає увагу, що 15.03.2016 Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області відповідно до вимог пп. 20.1.6, пп. 20.1.8. п. 20.1 ст. 20, ст. 85 ПК України надала ФОП ОСОБА_1 лист-вимогу № 2795/13-04-17-02-10/151 "Про представлення документів".

23.03.2016 Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області повторно вручила позивачу лист-вимогу № 2795/13-04-17-02-10/151 "Про представлення документів".

Станом на момент закінчення перевірки документи первинного бухгалтерського обліку, а саме документи, які підтверджують суму придбаного товару, задекларованого в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та дод. Ф 4 до декларації ( чеки, банківські платіжні документи, рахунки-фактури, накладні) надані ФОП ОСОБА_1 до перевірки частково.

28 березня 2016 року головним та старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірчої роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області Петровою Н.П. та Павленко Ю.Р. складено акт № 1. В даному аті зазначено, що ФОП ОСОБА_1 в ході проведення документальної планової виїзної перевірки на листи-вимоги "Про представлення документів" на момент закінчення перевірки документи первинного бухгалтерського обліку, а саме документи, які підтверджують суму придбаного товару, задекларованого в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та дод. Ф 4 до декларації (чеки, банківські платіжні документи, рахунки-фактури, накладні) надала до перевірки частково.

Отже, вище наведене спростовує доводи позивача про те, що відповідач не врахував документально підтвердженні витрати за наданні послуги позивачу в 2015 році ФОП ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами податкового органу, що документи, які підтверджують суму придбаного товару, задекларованого в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та дод. Ф 4 до декларації ( чеки, банківські платіжні документи, рахунки-фактури, накладні) надані до перевірки частково, в зв'язку з чим витрати вважаються частково підтвердженими.

Щодо доводів позивача, що податковий орган помилково застосував при визначенні витрат за 2015 рік норми пункту 177. 4. статті 177 Податкового кодексу України в старій редакції, яка втратила чинність з 01.01.2015, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Зокрема, відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України фізична особа - підприємець повинна документально підтвердити витрати пов'язані з її господарською діяльністю.

Отже, доводи позивача про застосування податковим органом редакції ПК України, яка втратила чинність не спростовують доводи відповідача про завищення документально підтверджених витрат за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, зокрема, витрат на придбання товару (алкоголь, тютюн) на суму 268150,07 грн.

Враховуючи, що податковим органом в повному обсязі доведено факт заниження податку на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 за 2015 рік та порушення позивачем п. 167.1 ст. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення рішення від 18.04.2016 № прийняте на підставі та в межах чинного законодавства України.

Щодо позовних вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2016 № про збільшення грошового зобов'язання по військового збору на суму 6478,13 грн, суд виходив з наступного.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» щодо поширення на фізичних осіб порядку оподаткування доходів військовим збором, за результатами 2015 року фізичні особи, в тому числі підприємці на загальній системі оподаткування, визначають податкові зобов'язання як з податку на доходи фізичних осіб, так і з військового збору фізичні особи - підприємці, крім тих що обрали спрощену систему, за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік. Термін сплати військового збору для фізичних осіб - підприємців - до 19 лютого 2016 року.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст. 162 ПК України (пп.1.1 п.16 прим.1 підр.10 розділу XX Перехідних положень ПК України), а саме:

- фізична особа- резидент, яка отримує доходи з джерелом походження в Україні, та іноземні доходи;

- фізична особа- резидент, яка отримує доходи з джерелом походження в Україні, та іноземні доходи;

- податковий агент.

Відповідно до пп.1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи визначені ст.163 ПК України.

Об'єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Об'єктом оподаткування нерезидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). (ст. 163 ПК України).

Згідно з пп.1.3 п. 16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування , визначеного пп.1.2 п.16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України.

Відповідно до пп.1.5 п.16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України відповідальним за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст.171 ПК України.

Статтею 171 ПК України визначено осіб відповідальних за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку до бюджету.

Пунктом 171.1. ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 171.2. ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Згідно з п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 ПКУ для податку на доходи фізичних осіб.

Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області встановлено заниження військового збору за 2015 рік на суму 5182,50грн.

Встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.5 п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підр.10 розд. XX ПК України, за що позивачу донараховано військового збору в сумі 5182,50 грн.( 345500,12*1,5%.)

Враховуючи, що відповідач у повному обсязі довів факт заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподаткованого доходу за 2015 рік, суд погоджується з доводами податкового органу про заниження позивачем військового збору за 2015 рік.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов до висновку про правомірність та обґрунтованість прийнятого Галицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2016 про збільшення грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 по військового збору на суму 6478,13 грн.

Що стосується позовних вимог в частині скасування рішення Галицької ОДПІ від 1 від 18.04.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, то вони також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для фізичних осіб - підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок установлюється у розмірі 34,7 відсотка суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, в якому отримано дохід (прибуток).

Платники єдиного внеску, зазначені у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зобов'язані оплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (ч. 8 ст. 9 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Згідно п. 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Актом перевірки від 04.04.2016 № 456//17-02/НОМЕР_1 встановлено порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 4, абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, абз. 3 абз. 5 ч. 8 ст. 9 Законом України „Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов'язкове соціальне страхування» та донараховано єдиного внеску за 2015 рік в сумі 79155, 37 грн.

Як вбачається з рішення Галицької ОДПІ від 18.04.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 7915, 54 грн, за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Тобто, заниження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок, призвело до застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 7915, 54 грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що Галицька ОДПІ законно, обґрунтовано, на підставі і у межах повноважень прийняла рішення від 18.04.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийнятих оскаржуваних рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов до висновку, що податковим органом доведено факт правомірності прийнятих оскаржуваних рішень, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.08.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський