Справа № 154/1904/17
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Пікули Н.В. ,

при секретарі - Грабовської Г.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача- Адаменка П.В.

представника відповідача - Чишій Б. Л.,

представника третьої особи Щербатюк Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ «Володимир-Волинський дослідно-експерементальний завод» про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначення пенсії за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим під час розгляду судом, до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ «Володимир-Волинський дослідно-експерементальний завод» про визнання рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії неправомірним та зобов'язання призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 17.12.1981 року по 31.12.1999 року безперервно повний робочий день працював на посаді електрогазозварника в цеху металоконструкцій Володимир-Волинського дослідно-експериментального заводу нестандартизованого обладнання і монтажних заготовок. ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 55 років. Станом на 27.01.2017 року його загальний трудовий стаж складає 39 років 2 місяці і 13 днів. З них 18 років і 15 днів він відпрацював електрогазозварником на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Знаючи, що згідно чинного пенсійного законодавства України, робота за даною професією дає право на пільгову пенсію за віком при наявності достатнього стажу роботи , тобто 12 років і 6 місяців , та досягнення для чоловіків 55-ти річного віку він почав оформляти документи для призначення його пільгової пенсії.

21 січня 2017 року він звернувся із відповідною заявою до Володимир-Волинського об'єднаного УПФУ про призначення йому пільгової пенсії за віком ( за Списком №2 ) , маючи на це право у відповідності до п.б ст.13 ЗУ « Про пенсійне забезпечення » і надав усі необхідні для цього документи.

20.02.2017 року отримав на руки рішення від 30.01.2017 року ( протокол № 154 від 30.01.2017 року )Комісії по призначенню пенсії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, яким йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю стажу необхідного для призначення пенсії, так як право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 55-ти річного віку при стажі роботи не менше 25 років з них не менше 12 років і шість місяців зайнятих повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, цехів,робіт, професі і посад , робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 25.08.1956 року № 1173 і за результатами атестації робочих місць та які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці. Пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку передбаченого ст.12 ЗУ « Про пенсійне забезпечення » на 1 рік за кожні 2 роки і 6 місяців такої роботи чоловіками.

Відповідно до вказаного протоколу йому не зараховано до пільгового стажу період його роботи з 17.12.1981 року по 31.12.1999 року у Володимир-Волинському дослідно-ексериментальному заводі на посаді електрогазрзварника, яке не надало довідку, що підтверджує пільговий стаж роботи.

Після звернення в трудовий архів він отримав всі необхідні відомості щодо підтвердження стажу роботи на даному підприємстві.

Відмову відповідача у зарахуванні йому до пільгового стажу роботи для призначення пенсії вказаного періоду роботи на підприємстві , яке він вказав вище, та у призначенні йому пенсії по віку на пільгових умовах вважає безпідставною та упередженою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали на підставах викладених в позовній заяві, та просять його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Чишій Б.Л. позов не визнала, просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Володимир-Волинське об'єднане УПФУ діяло відповідно до чинного законодавства, оскільки позивачем не подана уточнююча довідка для підтвердження спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії. Також до суду подала заперечення на позовну заяву.

Представник третьої особи ПрАТ « Володимир-Волинського дослідно-експериментального заводу»» Щербатюк Ю.С. в судовому засіданні пояснив, що документи за період роботи позивача на підприємстві відсутні. Даних про те, що він працював повний робочий день немає. Також, позивач в певний час виконував обов'язки бригадира і міг працювати не повний робочий день.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам (а.с. 20).

Судом встановлено, що 24.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за віком по Списку № 2, згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача від 30.01.2017 року ( протокол № 154 від 30.01.2017 року )Комісії по призначенню пенсії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю стажу необхідного для призначення пенсії так як право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 55-ти річного віку при стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років і шість місяців зайнятих повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, цехів, робіт, професі і посад , робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 25.08.1956 року № 1173 і за результатами атестації робочих місць та які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці. Пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку передбаченого ст.12 ЗУ « Про пенсійне забезпечення » на 1 рік за кожні 2 роки і 6 місяців такої роботи чоловіками. Позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи у Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі на посаді електрогазозварника з 17.12.1981 року по 31.12.1999 року з підстав того, що у нього трудовий стаж у вказаний період належним чином не підтверджено.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 №383 "Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України .

Це ж положення також міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Зокрема, Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, лише за відсутності в трудовій книжці записів про підтвердження стажу роботи, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Роботи газозварників та їх підручних, електрозварників та їх підручних внесені до розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій, і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СССР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Згідно роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02 квітня 1976 року №5/8 порядок застосування Списків №1 та №2, передбачає в тих випадках, коли в Списках №1 і №2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою КМУ від 11 березня 1994 р. № 162, до професій, робота на якій дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, відносяться професії: електрозварника та газозварника.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про те, що позивач, перебуваючи на посаді "електрогазозварника", виконував роботу, яка передбачена Списками №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, чинними на період його роботи.

Також, пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 включно, тобто до набуття чинності "Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 №442.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача, 17.12.1981 року він був прийнятий на роботу у Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод не стандартизованого обладнання і монтажних заготовок тресту «Волиньспецсільгоспмонтаж» на посаду електрогазозварника 3 розряду в цех металоконструкцій (Наказ № 67 від 17.12.1981 року), 01.12.21982 року йому було присвоєно кваліфікацію електрогазозварника 4 розряду ( Наказ № 73 від 03.12.1982 року), 03.12.1984 року присвоєно кваліфікацію електрогазозварник 5 розряду( Наказ № 73-М від 18.12.1984 року), 31.03.1986 року позивача звільнено у зв'язку з скасуванням Госкомсельхозтехніки СССР і тресту «Волиньспецсільгоспмонтаж» у відповідності з Постановою ЦК КПСС і Ради міністрів СССР та послідуючим удосконаленням Управління агропромислового комплексу по переводу у Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод не стандартизованого обладнання і монтажних заготовок тресту на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП УССР з 01.04.1986 року, 31.12.1999 року звільнений з роботи по переводу на ДП «Електрод», згідно ст. 36 п. 5 КЗпП України (а.с. 22-24).

Судом встановлено, що позивач був прийнятий 17 грудня 1981 року електрогазозварником на підприємство Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод не стандартизованого обладнання і монтажних заготовок тресту «Волиньспецсільгоспмонтаж», яке в подальшому перейменовувалось у Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод не стандартизованого обладнання і монтажних заготовок тресту «Волиньагроспецсільгоспмонтаж», який у 1996 році був перетворений у ВАТ «Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод», правонаступником якого є ПрАТ «Володимир-Волинський дослідно-експериментальний завод» та виконував встановлені норми виробітку, що підтверджує його зайнятість на вказаній роботі повний робочий день.

Як вбачається з рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах чи за вислугу років Володимир-Волинського управління Пенсійного фонду України у Волинській області ( Протокол № 154 від 320.01.2017 року) період роботи ОСОБА_1 електрогазозварником з 17 грудня 1981 року по 31 грудня 1999 року не зараховано до пільгового стажу з огляду на відсутність довідки підприємства, яка уточнює пільговий характер роботи.

При цьому, суд зазначає, що до 21 серпня 1992 року вказана робота не вимагала підтвердження пільгового стажу за результатами проведення атестації робочого місця.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працював з 1984 року по 1993 рік разом з позивачем в Володимир-Волинському дослідно-еспериментальному заводі не стандартизованого обладнання та монтажних заготовок на посаді електрогазозварювальника. Працювали повні робочі дні і за час їхньої роботи атестація робочих місць була проведена.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив показання позивача про його роботу повний робочий день на посаді електрогазварювальника в Володимир-Волинському дослідно-еспериментальному заводі не стандартизованого обладнання та монтажних заготовок треста в період з 1981 року по 1999 рік.

Пільговий характер роботи позивача електрозварником у Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі не стандартизованого обладнання і монтажних заготовок тресту підтверджується також іншими письмовими доказами: архівними довідками, довідками про кількість відпрацьованих днів, та нараховану заробітну плату, а також довідкою про відсутність наказів про переведення позивача на роботу з неповним робочим днем чи на іншу роботу в період з 1981 по 1996 роки оглянутими та оголошеними в судовому засіданні .

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в частині зарахування йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах стажу його роботи електрогазозварником у Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі з 17.12.1981 року по 21.08.1992 року.

Щодо атестації робочих місць, суд виходить з наступного.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання Постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України від 10 вересня 2013 року №21-183а13, від 25 листопада 2014 року №21-519а14, від 14 квітня 2015 року у справі за №21-383а14.

З огляду на наведене суд вважає про підставність відмови Володимир-Волинського об'єднаного управління ПФУ у Волинській області зарахувати період роботи позивача на посаді електрогазозварника з 22.08.1992 року по 31.12.1999 року, яка включена до списку № 2, до пільгового стажу, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочих місць цієї посади на підприємстві.

Отже, враховуючи вищенаведене, зважаючи на пільговий стаж роботи позивача електрогазазварником з 17.12.1981 року по 21.08.1992 року, його період навчання за спеціальністю та період проходження військової служби, ОСОБА_1 має достатній пільговий стаж для призначення пільгової пенсії згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до вимог пп.1 п.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що позивач 19 липня 2017 року звернувся до суду за захистом порушеного Управлінням права про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно положень частин першої та другої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом лише 19.07.2017 року та з заявою про поновлення строку звернення до суду не звертався, поважності причин пропуску цього строку не навів, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, оскільки такий позивачем пропущено без поважних причин.

Відтак адміністративний позов в частині вимог за період з 19 липня 2015 року по 23.01.2017 року слід залишити без розгляду та призначення пенсії слід провести з часу звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, тобто з 24 січня 2017 року.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України, суд присуджує всі здійсненні позивачем судові витрати з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 53, 59, 69, 71, 76, 79, 86, 94, 159-163 КАС України, на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області неправомірними щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах стаж його роботи електрогазозварником на Володимир-Волинському дослідно-експериментальному заводі з 17.12.1981 р. по 21.08.1992 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 виробництв, цехів, робіт, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах з врахуванням вказаного вище стажу відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 24 січня 2017 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула