Справа № 804/3004/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/3004/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
при секретаріТрошиній А.С.
представника позивача представника відповідача Демидас О.В. Чохелі Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нанокабель" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, акту перевірки,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, надав до суду письмові заперечення та просив у задоволенні останнього відмовити.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
У період з 24.02.2017 року по 02.03.2017 року головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Нанокабель» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 20.10.2015 року № 20/10-15 за період з 20.10.2015 року по 31.01.2017 року, та від 08.02.2016 року № 08/02-16 за період з 08.02.2016 року по 31.01.2017 року укладених з ТОВ «DKZ» (Грузія).
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 10.03.2017 року № 1902/04-36-14-04/36182074 (далі - Акт перевірки), в якому встановлено порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), Постанови Правління НБУ від 04.12.2015 р. № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», Постанови Правління НБУ від 05.03.2016 р. № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», Постанови Правління НБУ від 07.06.2016 р. № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» зі змінами і доповненнями, внесеними Постановою Правління НБУ від 28.07.2016 р. № 361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного Банку України» № 20/10-15 та від 08.02.2016 р. № 08/02-16, складених з нерезидентом ТОВ «DKZ» (Грузія), за що на підставі ст. 4 цього ж Закону ТОВ «Нанокабель» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Вважаючи зазначений Акт перевірки та податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх оскарження.
Встановлено, що 20.10.2015 року між ТОВ «Нанокабель» (надалі - Продавець) та компанією «DKZ» Ltd, Грузія (надалі - Покупець) було укладено Контракт № 20/10-15 (а.с. 35-37).
У відповідності до умов даного контракту Продавець продає, а Покупець купує кабельно-провідникову продукцію, далі - «Товар», згідно зі специфікаціями (додатки до контракту), які є невід'ємною частиною даного контракту на умовах, передбачених цим контрактом. Загальна вартість контракту складає суму всіх специфікацій (додатків до контракту), які є невід'ємною частиною даного контракту. Ціна за товар, що поставляється за цим контрактом, розуміється у доларах США і включає в себе стандартну експортну упаковку. Валюта платежу - дол. США. Товар поставляється на умовах - СІР - м. Тбілісі, Грузія згідно з «Інкотермс - 2010». Місце вивантаження при транспортуванні автомобільним транспортом - м. Тбілісі, Грузія.
Розрахунки за кожну партію товару проводяться на умовах відстрочки платежу, але не пізніше ніж 90 (дев'яносто) календарних днів від дати фактичного оформлення товару в режимі експорт (дати оформлення митної декларації на товар).
На виконання умов даного контракту від 20.10.2015 року № 20/10-15, ТОВ «Нанокабель» відвантажено на користь нерезидента товар (провід зх. діаметром жили провідника понад 0,51 мм) у кількості 12 312,15 кг на загальну суму 48 782,0 дол. США (1 125 958,07 грн.) згідно митної декларації МД ЕК 10АА № 110010000/2015/007970 від 05.11.2015 року на суму 48 782,0 дол. США, відповідно кінцевий термін розрахунків -03.02.2016 року.
Оплата за відвантажену продукцію надійшла від ТОВ «DKZ» на рахунок ТОВ «Нанокабель» згідно платіжних доручень: від 22.01.2016 р. на суму 4 600,0 дол. США; від 26.01.2016 р. на суму 5 695,0 дол. США; від 27.01.2016 р. на суму 5 415,0 дол. США; від 04.02.2016 р. на суму 3 682,0 дол. США; від 04.02.2016 р. на суму 4 005,0 дол. США; від 10.02.2016 р. на суму 4 000, 0 дол. США; від 22.02.2016 р. на суму 3 460,0 дол. США; від 02.03.2016 р. на суму 6 040, 0 дол. США; від 09.03.2016 р. на суму 2 845, 0 дол. США; від 22.03.2016 р. на суму 3 700,0 дол. США; від 25.03.2016 р. на суму 3 310,0 дол. США; від 30.03.2016 р. на суму 2 030,0 дол. США (а.с. 39-50).
Також встановлено, що ТОВ «Нанокабель» зверталось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо отримання висновку про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічною операцією по контракту від 20.10.2015 року № 20/10-15, від якого було отримано висновок № 164 від 16.02.2016 року щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями по контракту від 20.10.2015 року № 20/10-15 з 05.02.2016 року по 04.03.2016 року.
Крім того, 08.02.2016 року між ТОВ «Нанокабель» (надалі - Продавець) та компанією «DKZ» Ltd, Грузія (надалі - Покупець) було укладено Контракт № 08/02-16 (а.с. 51-56).
У відповідності до умов даного контракту Продавець продає, а Покупець купує кабельно-провідникову продукцію, далі - «Товар», згідно зі специфікаціями (додатки до контракту), які є невід'ємною частиною даного контракту на умовах, передбачених цим контрактом. Загальна вартість контракту складає суму всіх специфікацій (додатків до контракту), які є невід'ємною частиною даного контракту. Ціна за товар, що поставляється за цим контрактом, розуміється у доларах США і включає в себе стандартну експортну упаковку. Валюта платежу - дол. США. Товар поставляється на умовах - СІР - м. Тбілісі, Грузія згідно з «Інкотермс - 2010». Місце вивантаження при транспортуванні автомобільним транспортом - м. Тбілісі, Грузія.
Розрахунки за кожну партію товару проводяться на умовах відстрочки платежу, але не пізніше ніж 90 (дев'яносто) календарних днів від дати фактичного оформлення товару в режимі експорт (дати оформлення митної декларації на товар).
На виконання умов даного контракту від 08.02.2016 року № 08/02-16, ТОВ «Нанокабель» відвантажено на користь нерезидента товар (провід зх. діаметром жили провідника понад 0,51 мм) у кількості 4 051,72 кг на загальну суму 16 165,66 дол. США (432 006,39 грн.) згідно митної декларації МД ЕК 10АА № 110010000/2016/000841 від 18.02.2016 року на суму 16 165,66 дол. США, відповідно кінцевий термін розрахунків - 18.05.2016 року
Оплата за відвантажену продукцію надійшла від ТОВ «DKZ» на рахунок ТОВ «Нанокабель» згідно платіжних доручень: від 01.06.2016 р. на суму 2 034,0 дол. США; від 10.06.2016 р. на суму 250,0 дол. США; від 16.06.2016 р. на суму 2 886,0 дол. США; від 19.08.2016 р. на суму 10 995,66 дол. США.
Встановлено, що ТОВ «Нанокабель» зверталось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо отримання висновку про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічною операцією по контракту від 08.02.2016 року № 08/02-16, від якого було отримано висновок № 676 від 30.05.2016 року щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями по контракту від 08.02.2016 року № 08/02-16 з 19.05.2016 року по 17.07.2016 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР (надалі - Закон № 185/94-ВР) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Згідно ст. 1 Закон № 185/94-ВР Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
У відповідності до приписів ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Згідно ст. 13 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 року № 15-93, із змінами та доповненнями (далі - Декрет № 15-93, Національний банк України є головним органом валютного контролю, що:
1. здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України з усіх питань, не віднесених цим Декретом до компетенції інших державних органів; забезпечує виконання уповноваженими банками функцій щодо здійснення валютного контролю згідно з цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України;
2. уповноважені банки, фінансові установи та національний оператор поштового зв'язку, які отримали від Національного банку України генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, здійснюють контроль за валютними операціями, що проводяться резидентами і нерезидентами через ці установи.
Національний банк України, виходячи з повноважень та на виконання Декрету № 15-93, визначив порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотриманням резидентами встановлених законодавством строків: розрахунків за експортними та імпортними операціями, виклавши їх в Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 року № 136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 року за № 338/3631, зі змінами та доповненнями (надалі - Інструкція № 136).
Відповідно до п. 2.3 Розділу ІІ Інструкції № 136, банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.
Згідно п. 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ (зі змінами та доповненнями) переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.
При цьому, ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України, є поточний рахунок.
Пунктом 1 Постанови Правління НБУ "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" № 581 від 03.09.2015 року (чинної на момент виникнення правовідносин) визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів, аналогічний припис міститься в п.1 Постанови Правління НБУ "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" № 140 від 05.03.2016 року (чинної на момент виникнення правовідносин)
Пунктом 2 Постанови Правління НБУ "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" № 342 від 07.06.2016 року (чинної на момент виникнення правовідносин), встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб-підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.
Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 65 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.
Оскільки розподільчі рахунки відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої Постановою Правління Нацбанку України від 17.06.2004 року № 280 (зареєстровано в Мін'юсті України від 26.07.2004 року за № 919/9518), виконують суто технічну функцію (призначення розподільчого рахунку суб'єктів господарювання: облік коштів, що підлягають розподілу або додатковому попередньому контролю, у тому числі сум коштів в іноземній валюті, що підлягають обов'язковому продажу), то датою надходження валютних коштів є дата зарахування іноземної валюти та гривневого еквіваленту, одержаного внаслідок продажу іноземної валюти, на поточні рахунки резидента.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що зарахування коштів на поточні рахунки ТОВ "Нанокабель" здійснено з порушенням законодавчо встановлених термінів. Факт такого порушення позивачем не спростовано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а відтак і про правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Щодо позовної вимоги відносно визнання протиправним та скасування акту перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
За змістом п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Таким чином, згідно чинного законодавства вчинення податковим органом дій по складанню акта перевірки за результатами проведення позапланової перевірки у випадках встановлення під час проведення такої перевірки порушень податкового законодавства прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби.
Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків. Отже, саме результат реалізації повноважень податкового органу (тобто, рішення контролюючого органу) має бути об'єктом оскарження.
Дії відповідача щодо складання акту перевірки від 10.03.2017 року за результатами проведення такої перевірки та сам акт не породжують для платника податку певних безпосередніх юридичних наслідків, а отже, не порушують його прав, за захистом яких від звернувся до суду.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що відповідачем за результатами проведення перевірки складено акт на підставі, у спосіб, що передбачений законодавством та в межах повноважень, встановлених положенням п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України.
З огляду на те, що акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а є лише носієм інформації, яка використовується контролюючим органом при реалізації своїх повноважень, а викладені в ньому висновки та їх зміст безпосередньо не порушують права платника податків, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту перевірки № 1902/04-36-14-04/36182074 від 10.03.2017 року.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нанокабель" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, акту перевірки - відмовити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 липня 2017 року

Суддя Н.В. Боженко