Справа № 812/604/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пляшкова К. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року справа №812/604/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «СТАЛЬ» на постанову Луганського окружного адміністративного від 22 червня 2017 року у справі №812/604/17 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Приватного акціонерного товариства «СТАЛЬ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 15.02.2017 року №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення № від 15.02.2017 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного від 22 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано до спірних правовідносин положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII та п.9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI. Сертифікатом ТПП України №615 Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) з 18 липня 2014 року для ПАТ «СТАЛЬ» при здійсненні господарської діяльності на території м.Луганська щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації. Позивач вважає, що ані в Закону України «Про торгово-промислові палати», ані в зазначеному вище Регламенті не міститься обмежень щодо строку дії сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили), зокрема, сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) обмежується датою надання такого сертифікату. Крім того, навпаки, в Регламенті ТПП від 15.0.72014 року передбачається можливість засвідчення форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили) по податкових зобовязань, виконання яких може настати в майбутньому. Позивач також вважає, що платник єдиного внеску, здійснює свою діяльність на території проведення АТО, має належним чином видані сертифікати ТПП України про форс-мажорні обставини, а відтак, звільняється від відповідальності за невиконання обовязків платників єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований як юридична особа 15.12.1993 № 0002306, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, б. 54 .

СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС на підставі п.7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8 липня 2010 року прийнято рішення № НОМЕР_1 від 01.11.2016р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 170,00 гривень.

Підставою для прийняття рішення послужив встановлений актом камеральної перевірки від 17.10.2016 №55/28-05-40/13386478 факт порушення позивачем вимог частини восьмої статті 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464),а саме несвоєчасне надання «Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за червень 2016 року».

Актом перевірки встановлено: граничний термін подання «Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за червень 2016р.- 20.07.2016 року, дата отримання органом ДФС 21.07.2016 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Рішенням ДФС від 25.01.2017 № 1515/6/99-99-11-02-025 внаслідок винесення рішення не за встановленою формою, що є порушенням п. п. 6 п. 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2016 за №609/28739) (далі-Інструкція), скасовано рішення від 01.11.2016 № НОМЕР_1, повідомлено платника, що таке порушення не скасовує суму штрафної санкції, зобовязано Офіс великих платників податків ДФС винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства.

Запорізьким управлінням Офісу за несвоєчасне подання звітності на підставі пункту 7 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 винесено рішення від 15.02.2017р. № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. Підставою для прийняття спірного рішення послужив встановлений актом камеральної перевірки від 17.10.2016 №55/28-05-40/13386478 факт порушення позивачем вимог частини восьмої статті 9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464),а саме несвоєчасне надання «Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за червень 2016 року».

На наведене рішення позивачем до ДФС України було подано скаргу від 27.02.2017 б/н.

ДФС рішенням від 28.03.2017р. № 6225/6/99-99-11-02-02-25 визнала порушене питання повторним та визнала скаргу такою, що не підлягає розгляду.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Факт несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску за червень 2016р. позивачем не оспорюється. Однак, позивач вважає, що оскільки він, як платник єдиного внеску, здійснює свою діяльність на території проведення АТО, має належним чином видані сертифікати ТПП України про форс-мажорні обставини, а відтак, звільняється від відповідальності за невиконання обовязків платників єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2464 платники єдиного внеску зобов'язані, зокрема, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 8 статті 9 Закону № 2464, пункту 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за № 460/26905 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 11.04.2016 року № 441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.05.2016 за № 682/28812), страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пунктах 2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно- правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у частині подання Звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до фіскальних органів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць.

За приписами п.7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення,02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (надалі Закон №1669), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 р. та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Відповідно до п.9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідни положення Закону №2464-VI (в редакції, чинної у спірний період) платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (1669-18), де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 (405/2014), звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно із ст. 10 Закону №1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Сертифікатами (висновком) Торгово-промислової палати України від 23 вересня 2014 року №614 та № 615 підтверджено настання для позивача форс-мажорних обставин починаючи з 18 липня 2014 року , внаслідок проведення на підставі Указу Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року антитерористичної операції, щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів, та щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що передбачені п.7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» штрафні санкції за несвоєчасне подання звітності, в даному випадку, до позивача не повинні застосовуватися,а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення позову.

За приписами ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «СТАЛЬ» на постанову Луганського окружного адміністративного від 22 червня 2017 року у справі №812/604/17 задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного від 22 червня 2017 року у справі №812/604/17 скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «СТАЛЬ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення № від 15.02.2017 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 15.02.2017 року, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «СТАЛЬ» () (місце знаходження вулиця Енергетиків,54, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () (місце знаходження вул.Дегтярська, буд.11-г, м.Київ, 04119) судові витрати в розмірі 3 360,00 грн (три тисячі триста шістдесят) грн..00 коп.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохін А.А.

ОСОБА_2