Справа № 816/913/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/913/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Північно-східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області до державного вищого навчального закладу "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2017 Північно-східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного вищого навчального закладу "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" (надалі також - Коледж, відповідач) про зобов'язання виконати пункт 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень № 20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за результатами планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності державного вищого навчального закладу "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" за період з 01.04.2014 по 31.12.2016, яка набрала форму акта №03-21/8 від 09.03.2017, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби України в Полтавській області на адресу відповідача направлена письмова вимога щодо усунення порушень законодавства №20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017. Відповідач не забезпечив виконання вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни, що стало підставою для звернення до суду із позовом відповідно до пункту 10 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні". Отже порушення залишились не усунутими.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяви про неможливість прибуття до суду та заперечень на позов не надходило.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За приписами частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження у порядку частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до пункту 2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної аудиторської служби України на І квартал 2017 року та пункту 3.1.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Північно-східного офісу Держаудитслужби на І квартал 2017 року та на підставі направлення від 19.01.2017 №33 проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності державного вищого навчального закладу "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" за період з 01.04.2014 по 31.12.2016.

За наслідками ревізії Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області складено акт №03-21/8 від 09.03.2017, який підписано директором державного вищого навчального закладу "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" (а.с.17-56 т.1).

На підставі зазначеного акта ревізії відповідачу направлено письмову вимогу щодо усунення порушень законодавства №20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017 (а.с.12-16).

У вимозі №20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017 зазначено, що під час ревізії встановлені порушення законодавства, зокрема:

- ч. 1, 2, 4 ст. 48, ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, п. 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, п. 2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309;

- Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення своєчасності виплати заробітної плати" від 21.10.2004 №2103-IV;

- п.15 Заходів щодо економічного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, наведених у Додатку до постанови КМУ від 01.03.2014 №65;

- ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, ст.4, ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV;

- ч.4 ст. 13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, п.46, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до використання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою КМУ від 28.02.2002 №228 та пп.1.7, 2.5 Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіт і науки України, Міністерством економіки України та Міністерством фінансів України від 23.07.2010 №736/902/758;

- ч.7 ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.10.2005 №2342-IV, пп. 1,3 п.13 постанови КМУ від 05.04.1994 №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", п.7 Додатку №4 до постанови КМУ від 17.11.2003 №763 "Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також вихованців шкіл-інтернатів";

- пп. "а" пп.3 п.3 постанови КМУ від 30.08.2002 №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", пп. "а" пп.3 п.4 Наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 №557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" та пп. "а" п.2 Положення про преміювання, матеріальне заохочення та виділення матеріальної допомоги працівникам технікуму, наведеного у Додатку 8 до Колективного договору на 2007-2009 роки, схваленого та прийнятого на зборах трудового колективу;

- ч.1,5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV;

- ч.1 ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, п. 6 розділу ІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.

В порушення ч.1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" на момент подання позову зазначені вимоги відповідачем не виконані.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", орган державного фінансового контролю: 1) здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; 3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; 4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), органу державного фінансового контролю надається право, крім іншого, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідачем вимогу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби України в Полтавській області від 21.03.2017 № 20-16-03-3-14/1633 "Щодо усунення порушень законодавства" в установленому законом порядку не оскаржено, тобто, вона є чинною.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Надаючи оцінку позовній вимозі позивача про усунення виявлених ревізією порушень, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України розміщення замовлення, укладання договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та або шкоди за зобов'язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов'язань, у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України визначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно з п. 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) установам можуть виділяти бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а вищим навчальним закладам та науковим установам, закладам охорони здоров' я також за наявності затверджених планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів.

Установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоровя також установлених затвердженими планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або в майбутньому.

Пунктом 2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 (зі змінами), визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), враховуючи необхідність виконання бюджетних зобв'язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства; щодо завдань (проектів Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації - центральним органом виконавчої влади, визначеним Кабінетом Міністрів України.

За спеціальним фондом бюджету розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні фінансові зобовязання виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (відкритих асигнувань (виділених коштів), залишків коштів на спеціальних реєстраційних рахунках розпорядників бюджетних коштів (в частині власних надходжень) та бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів). За бюджетними програмами, які здійснюються із залученням державою кредитів (позик) від іноземних держав, банків, міжнародних фінансових організацій для реалізації інвестиційних програм (проектів), термін дії яких завершується у поточному бюджетному періоді, розпорядники бюджетних коштів мають право брати відповідні бюджетні зобовязання у четвертому кварталі поточного бюджетного періоду понад фактичні надходження таких кредитів (позик) за умови наявності письмової згоди кредитора на оплату цих зобовязань протягом першого кварталу наступного бюджетного періоду.

Обсяг бюджетних зобовязань, узятих установою протягом бюджетного періоду, повинен забезпечити зменшення рівня заборгованості за бюджетними зобовязаннями минулих періодів та недопущення виникнення заборгованості за бюджетними зобовязаннями в поточному році.

Таким чином, в порушення ч. 1, 2, 4 ст. 48, ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VІ (зі змінами), п. 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами), п. 2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 (зі змінами) Коледжем взято до сплати зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України, Законом про Державний бюджет України або рішенням про місцевий бюджет, а саме: внаслідок не приведення фактичних видатків на оплату праці працівників у відповідність до встановлених бюджетних асигнувань за загальним фондом кошторису, а за спеціальним фондом - до фактичних власних надходжень, в Коледжі за 2015-2016 роки допущено прийняття зобовязань щодо оплати праці працівників понад доведені планами використання бюджетних коштів та помісячними планами використання бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань, на загальну суму 724 380,07 грн. (у тому числі за загальним фондом на суму 116 663,87 грн. та за спеціальним - на 607 716,2 грн.).

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

В порушення зазначених вимог, а також вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення своєчасності виплати заробітної плати" від 21.10.2004 №2103-ІV, при наявності в бухгалтерському обліку Коледжу заборгованості по виплатах заробітної плати працівникам за спеціальним фондом у періоді з 01.03.2016 по 31.12.2016 проведено інші видатки спеціального фонду (окрім сплати податків і нарахувань), на суму 106605,17 грн.

Пунктом 15 Заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, наведених у Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 710 від 11.10.2016), передбачено здійснення заповнення вакантних посад за умови забезпечення у повному обсязі у межах затвердженого фонду оплати праці усіх обовязкових виплат із заробітної плати працівникам.

Проте, в порушення зазначеної вимоги законодавства при не забезпеченні у повному обсязі обовязкових виплат із заробітної плати (у межах затвердженого фонду оплати праці) працівникам Коледжу, а саме, з квітня 2015 року скасовано індексацію заробітної плати, зменшено розмір (у порівнянні з розміром, визначеним законодавством) та скасовано ряд доплат, зокрема, зменшено розмір доплати за використання у роботі дезінфікуючих засобів, доплат за перевірку письмових робіт викладачам з мов та літератури; з математики; іноземної мови, кресленні та технічної механіки; за класне керівництво цикловими комісіями; доплати у звязку з наявністю гуртожитку, в яких проживають студенти закладу; знято доплати за обслуговування електронно-обчислювальної техніки, додаткові доплати за завідування навчальними кабінетами або лабораторіями, які згідно з вимогами ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII, Додатку № 2 до постанови КМУ від 20.04.2007 № 643 "Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки", пп. "г" пп.3 п.3 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ", п. 36, 37, 40, 61 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 № 102, є обовязковими виплатами із заробітної плати, а також при неповній виплаті за спеціальним фондом з березня 2016 року, а загальним фондом - у грудні 2016 року, таких обовязкових виплат, як заробітна плата за тарифними ставками (окладами), надбавка за вислугу років педагогічним та бібліотечним працівникам, надбавка за престижність праці, доплата за використання у роботі дезинфікуючих засобів, оплата часу відпусток, оплата перших п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, доплата за класне керівництво, доплата за перевірку зошитів та інші складові фонду оплати праці, передбачені чинним законодавством та Колективним договором Коледжу, здійснювалося заповнення вакантних посад (за якими не укладено трудові договори), на утримання яких, у період з червня 2015 року по листопад 2016 року витрачено загалом 91073,23 грн. бюджетних коштів (в тому числі виплата заробітної плати - 71802,88 грн та нарахування на оплату праці - 19270,35 грн.).

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VІІ розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобовязання щодо її оплати.

Типовий договір, що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою на строк навчання, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Вищий навчальний заклад має право змінювати плату за навчання у порядку, передбаченому договором, не частіше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судовим розглядом встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 4, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (зі змінами) та умов укладених відповідних договорів про надання Коледжем платних послуг повязаних з одержанням вищої освіти, при наданні платних послуг по навчанню не проведено збільшення у 2014/2015 та 2015/2016 навчальних роках та семестрі 2016/2017 навчального року розміру плати за навчання на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік 28 студентам, внаслідок чого Коледжем недоотримано доходів на суму 92623,31 грн.

Відповідно до ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Згідно з п. 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) (далі - Порядок № 228), розпорядники бюджетних коштів мають право брати бюджетні зобов'язання щодо видатків бюджету або надання кредитів з бюджету відповідно до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету, плану надання кредитів із загального фонду бюджету та плану спеціального фонду виходячи з потреби у забезпеченні здійснення пріоритетних заходів та з урахуванням платежів, необхідних для погашення зобов'язань минулих періодів, узятих на облік органами Казначейства, якщо інше не передбачено законодавством; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з генеральним державним замовником зазначеної програми (центральним органом виконавчої влади, визначеним Кабінетом Міністрів України). Розпорядники бюджетних коштів - вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоровя мають право брати зазначені бюджетні зобов'язання також відповідно до плану використання бюджетних коштів і помісячного плану використання бюджетних коштів.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень до такого фонду (з дотриманням вимог частини другої статті 57 Бюджетного кодексу України), якщо інше не передбачено законодавством.

Обсяг бюджетних зобов'язань, узятих установою протягом бюджетного періоду, повинен забезпечити зменшення рівня заборгованості за бюджетними зобов'язаннями минулих періодів та недопущення виникнення заборгованості за бюджетними зобов'язаннями у поточному році.

У разі скорочення бюджетних асигнувань розпорядники повинні вживати заходів до ліквідації або скорочення обсягу бюджетних зобов'язань, які перевищують уточнені плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів, помісячні плани використання бюджетних коштів.

У разі прийняття Мінфіном рішення про внесення змін до розпису за результатами місячного звіту відповідно до частини першої статті 54 Бюджетного кодексу України розпорядники повинні забезпечити приведення обсягів бюджетних зобов'язань у відповідність з таким розписом.

Пунктом 49 Порядку № 228 визначено, що видатки бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін.

Видатки спеціального фонду кошторису здійснюються у послідовності, передбаченій пунктом 23 цього Порядку для їх планування.

Установи мають право використовувати протягом поточного бюджетного періоду залишки бюджетних коштів, що утворилися на початок року на рахунках спеціального фонду, для здійснення видатків бюджету або надання кредитів з бюджету, передбачених у кошторисах на поточний рік.

Зміни до спеціального фонду кошторису вносяться у разі, коли загальний обсяг фактичних надходжень до цього фонду разом з обсягом залишків бюджетних коштів на його рахунках на початок року буде більший, ніж відповідні надходження, враховані у кошторисі на відповідний рік. При цьому в спеціальному фонді кошторису уточнений обсяг видатків бюджету та надання кредитів з бюджету повинен дорівнювати сумі уточненого обсягу доходів і залишків бюджетних коштів на початок року.

Протягом бюджетного періоду розпорядники вносять зміни до спеціального фонду кошторису за власними надходженнями на підставі довідки Казначейства про підтвердження надходжень на спеціальні реєстраційні рахунки, що відкриті в органах Казначейства, та довідки про зміни до кошторису без внесення відповідних змін до бюджетного розпису за спеціальним фондом бюджету. Розпорядники нижчого рівня подають розпорядникам вищого рівня завірені відповідним органом Казначейства копії затверджених довідок про внесення змін до спеціального фонду кошторису за власними надходженнями. Розпорядниками вносяться зміни до спеціального фонду кошторису у частині збільшення надходжень та видатків у разі, коли обсяги власних надходжень спеціального фонду кошторису фактично перевищили обсяги, враховані під час затвердження відповідного бюджету, з урахуванням залишків на початок року. Зміни вносяться на підставі розрахунків з відповідним обґрунтуванням. У разі коли фактичний обсяг власних надходжень з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року бюджетних установ менший, ніж плановані показники, враховані у спеціальному фонді кошторису, розпорядники зобов'язані за три тижні до кінця бюджетного періоду внести зміни до спеціального фонду кошторису у частині зменшення надходжень і видатків з урахуванням очікуваного виконання спеціального фонду кошторису у відповідному бюджетному періоді. Розпорядники упорядковують бюджетні зобов'язання з урахуванням внесених до спеціального фонду кошторису змін.

Органи Казначейства ведуть облік таких змін, провадять видатки спеціального фонду бюджету за власними надходженнями на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін без внесення змін до бюджетного розпису та відображають у звітності про виконання державного бюджету планові показники за спеціальним фондом бюджету з урахуванням внесених змін до кошторисів.

Зміни до спеціального фонду кошторису за іншими надходженнями (крім власних надходжень бюджетних установ) вносяться у порядку, за яким після внесення відповідних змін до бюджетного розпису складаються довідки про внесення змін до кошторису.

Планові показники за спеціальним фондом кошторису розпорядників у формах звітності повинні відповідати даним обліку, який ведеться органами Казначейства.

Головні розпорядники під час подання зведеної бюджетної та фінансової звітності забезпечують відповідність планових показників за спеціальним фондом кошторисів з урахуванням внесених до них змін даним звітності Казначейства про виконання спеціального фонду державного бюджету.

Головні розпорядники під час складання та подання зведеної бюджетної та фінансової звітності враховують дані довідок про внесення змін до кошторису, які є підставою для відображення планових показників за власними надходженнями у зведених звітах про виконання кошторисів. При цьому зазначені дані повинні відповідати даним обліку Казначейства.

У звітності про виконання державного та місцевих бюджетів за спеціальним фондом відображаються планові показники з урахуванням внесених змін до кошторисів.

У разі внесення змін до спеціального фонду кошторису (бюджетного розпису) зміни до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет) не вносяться.

У разі коли виконання робіт за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету здійснювалося за державним замовленням, відповідні зміни вносяться до обсягів державного замовлення.

Відповідно до п. 1.7 Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерством економіки України та Міністерством фінансів України від 23.07.2010 № 736/902/758 (далі - Порядок № 736/902/758), кошти, отримані навчальним закладом від надання платних послуг, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України, та використовуються згідно із затвердженим кошторисом навчального закладу з урахуванням вимог законодавства.

У разі якщо у ліцензії вищого навчального закладу, крім його ліцензованих обсягів, окремо зазначені також ліцензовані обсяги його структурних підрозділів - навчальних закладів такого самого або нижчого рівня акредитації, відповідні рахунки відкриваються окремо для навчального закладу та окремо для кожного з його структурних підрозділів, що має визначений ліцензований обсяг.

Згідно з п. 2.5 Порядку № 736/902/758 до безпосередніх витрат та оплати послуг інших організацій належать матеріальні витрати, що використовуються при наданні платних послуг замовникам, у тому числі на придбання сировини, матеріалів, інвентарю, інструментів, запасних частин, медикаментів, витратних матеріалів до комп'ютерної та оргтехніки, канцелярських товарів, бланкової та іншої документації, що використовується при наданні платної послуги, паливно-мастильних матеріалів, хімікатів, білизни, спецодягу, обмундирування та фурнітури до нього, спортивного одягу, комунальних послуг та енергоносіїв, захисних пристроїв, харчування у випадках, передбачених законодавством; проведення поточного ремонту, технічного огляду і технічного обслуговування основних фондів, що використовуються для надання послуг; службові відрядження, пов'язані з наданням платних послуг, оплата послуг зв'язку, засобів сигналізації, ліцензій для надання платних послуг.

Витрати на оплату послуг інших організацій, що залучаються навчальними закладами для надання замовникам послуг на належному рівні, включають оплату виконання обов'язкових робіт, які не можуть бути виконані працівниками навчальних закладів і які повинні бути здійснені професійними фахівцями інших організацій (у тому числі суб'єктами господарювання).

Це, зокрема, оплата всіх банківських послуг (у тому числі за готівкове обслуговування), ветеринарних послуг, за послуги охорони, встановлення пожежної та охоронної сигналізації, за юридичні та інформаційні послуги, оренду, встановлення лічильників і спеціального обладнання та їх перевірка, гарантійне та післягарантійне обслуговування, поточний ремонт, що здійснюється залученими юридичними особами, установлення та подальше супроводження програмного забезпечення, послуг зв'язку (у тому числі мобільного), за послуги Інтернет-провайдерів.

Крім витрат, перелічених у пункті 2.5 цього розділу, включаються відрахування, які обчислюються від загального розміру витрат на оплату праці і які не включаються до нарахувань на оплату праці (зокрема відрахування профспілковим організаціям), плата за отримання ліцензій, дозволів, отримання яких є необхідною умовою для надання замовникам того чи іншого виду платних послуг, витрати на обов'язковий медичний огляд працівників, заходи з охорони праці та безпеки, охорони навколишнього природного середовища, страхування транспортних засобів, що використовуються при наданні платних послуг.

Вартість безпосередніх витрат та оплата послуг інших організацій вираховуються прямим розрахунком на основі встановлених чинними нормативно-правовими актами ставок орендної плати, строку надання тієї чи іншої платної послуги, площ, що використовуються для її надання; інших видатків, що необхідні для надання замовлених послуг, норм витрат та тарифів відповідно до затверджених в установленому порядку нормативів, порядку розрахунку за комунальні послуги та спожиті енергоносії (за опалювальний сезон або рівномірно протягом року).

У тих випадках, коли прямий розрахунок вартості безпосередніх витрат оплати послуг інших організацій здійснити неможливо, їх вартість визначається виходячи з фактичних витрат на одиницю наданої аналогічної послуги, що склались у навчальному закладі за минулий звітний період, та індексу інфляції.

Таким чином, в порушення ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, п. 46, 49 Порядку № 228 та пп.1.7, 2.5 Порядку № 736/902/758, при наданні платних послуг по навчанню та проживанню у гуртожитку Коледжу, допущено покриття за рахунок коштів загального фонду видатків спеціального фонду (без відновлення касових видатків) на оплату послуг з теплопостачання та виплату заробітної плата та сплату нарахувань при наданні платних послуг з проживання у гуртожитку та навчання за 2015-2016 роки на суму 53205,16 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 № 2342-ІV (зі змінами) випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Так, в порушення ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 № 2342-ІV, пп. 1, 3 п. 13 постанови КМУ від 05.04.1994 № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", п. 7 Додатку №4 до постанови КМУ від 22.11.2004 №1591 "Про затвердження норм харчування у навчальних та оздоровчих закладах", пп.2 п.2 наказу Міністерства освіти і науки України від 17.11.2003 № 763 "Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також вихованців шкіл-інтернатів" недоотримано студентами з числа пільгових категорій (діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування) у періоді з 01.04.2014 по 31.12.2016, на суму 43179,81 грн., у звязку із не проведенням таких виплат, як : щорічна допомога для придбання навчальної літератури; для первісного придбання предметів гардероба та текстильної білизни; щорічна матеріальна допомога: грошова компенсації на придбання комплект нового одягу і взуття, а також проведення: грошової компенсації за харчування у не повному розмірі вартості харчування у школах-інтернатах відповідного регіону з урахуванням торговельних націнок, доведених до Коледжу листами Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації (компенсувалося лише 40% вартості харчування).

Відповідно до пп. "а" пп. 3 п. 3 постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" установлено доплати працівникам: у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки): за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників; за суміщення професій (посад); за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваних робіт.

Зазначені види доплат не встановлюються керівникам бюджетних установ, закладів та організацій, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів цих установ, закладів та організацій, їх заступникам.

Згідно з пп. "а" пп.3 п. 4 Наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" установлено доплати працівникам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників: за суміщення професій (посад); за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваних робіт.

Зазначені види доплат не встановлюються керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступникам.

Однак, в порушення пп. "а" пп. З п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", пп. "а" пп. 3 п. 4 Наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" (зі змінами) та пп. "а" п. 2 Положення про преміювання, матеріальне заохочення та виділення матеріальної допомоги працівникам технікуму, наведеного у Додатку 8 до Колективного договору на 2007-2009 роки (з відповідними змінами і доповненнями), схваленого та прийнятого на зборах трудового колективу 24.10.2007 (протокол № 5) завідуючій відділення ОСОБА_1М, завідуючій гуртожитком ОСОБА_2 та завідуючому навчально-виробничими майстернями ОСОБА_3, посади яких за Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 № 375, належать до класу 122 "Керівники виробничих та інших основних фондів" підрозділу "Керівники підприємств, установ та організацій", тобто є керівними посадами виплачувалися доплати за збільшення обсягу виконуваних робіт та виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника, у результаті чого, упродовж 2015-2016 роках завищено витрати на оплату праці та сплату нарахувань на заробітну плату відповідно на суму 20489,57 грн та 6490,61 грн., та станом на 31.12.2016 завищено кредиторську заборгованість по виплатах заробітної плати - на 2078,36 грн., що спричинило закладу матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 26980,18 грн.

Крім того, відповідачем в порушення ч. 1, 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435- IV, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436- IV (зі змінами) за січень - квітень, жовтень - грудень 2015-2016 років за рахунок коштів Коледжу, при відсутності заборгованості в обліку навчального закладу та контрагентів покрито видатки за спожиті послуги з теплопостачання орендарів - ФОП ОСОБА_4 та Громадської організації "Народний молодіжний театр "Аскал", на суму 18845,32 грн., що спричинило закладу матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 5 ст. 9 вказаного закону господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Однак, в порушення зазначених вимог чинного законодавства та ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР за липень 2014 року, січень, квітень та травень 2015 року проведено виплату заробітної плати за фактично невідпрацьований час, а саме: на карткові рахунки 10 працівникам зараховано коштів на заробітну плату в розмірах, що перевищують нараховані (до видачі); проведено виплату заробітної плати колишньому лаборанту закладу ОСОБА_5, який звільнений 31.03.2015 на підставі наказу від 27.03.2015 № 05/ОС, у квітні 2015 року, при відсутності заборгованості та нарахувань заробітної плати, (розрахунковий листок за квітень 2015 року відсутній), а також секретарю навчальної частини ОСОБА_6, яка з 05.11.2013 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку з 05.11.2013 по 06.09.2016 (наказ від 15.10.2013 №92/В) у липні 2014 року проведено виплату заробітної плати при відсутності її нарахувань (відповідній розрахунковий листок відсутні). У результаті чого завищено витрати на оплату праці та сплату нарахувань на заробітну плату відповідно на суму 4505,64 грн та 4938,45 грн, що спричинило закладу матеріальну шкоду (збитки), на загальну суму 9444,09 грн.

Відповідачем в порушення ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 4, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV та умов договорів найму приміщення, станом на 31.12.2016, при відсутності відповідної заборгованості в обліку Коледжу 15 студентами не внесено плату за проживання у гуртожитку закладу, на суму 3750,00 грн., чим завдано матеріальну шкоду (збитки) закладу на вказану суму.

В порушення ч. 1 ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 6 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 в Коледжі допущено нестачу матеріальних цінностей, на суму 1581,00 грн. (за балансовою вартістю), яка виявлена у ході ревізії при проведенні інвентаризацій, згідно з протоколом інвентаризаційної комісії, затвердженим директором ОСОБА_7 02.02.2017, в підзвіті комірника закладу ОСОБА_8

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо виконання ним пункту 1 вимоги № 20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017, так само як не доведено її необгрунтованість та/або протиправність.

Пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Враховуючи той факт, що відповідачем пункт 1 вимоги № 20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017 у строк (до 21.04.2017), встановлений контролюючим органом, та на дату розгляду справи судом не виконано, доказів оскарження даної вимоги не надано, суд вважає за необхідне зобовязати державний вищий навчальний заклад "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" виконати вимоги пункту 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень № 20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати державний вищий навчальний заклад "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" виконати пункт 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень № 20-16-03-3-14/1633 від 21.03.2017.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.І. Клочко