Справа № 822/2450/16
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2450/16

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2016 № про накладення штрафних санкцій в сумі 25 840 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.06.2016 № в частині нарахування штрафних санкцій на суму 25 670 грн.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 547 грн. 56 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №256 від 24.05.2016 проведено фактичну перевірку суб'єкта господарювання ОСОБА_2 щодо дотримання вимог ПК України та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", результати якої оформлено актом №0073/22/01/14/НОМЕР_1 від 02.06.2016.

В ході перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем п. 7, 10 ст. 3 Закону, а саме: суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: 1) подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку; 2) друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

16.06.2016 на підставі Акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції відповідно до п.5 ст.17 16.06.2016, за не створення контрольних стрічок в електронній формі та не передання по дротових або бездротових каналах зв'язку у загальній кількості 152 (сто п'ятдесят дві) контрольних стрічки за період з 01.01.2016 року по 02.06.2016 року в розмірі 25840 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що за вчинення порушень, про які йдеться у п.5 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" , контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності випадків не зберігання контрольних стрічок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) вказано, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку (п.7) та друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п.10).

Разом з тим, п. 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР передбачені фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі.

З наведеного слідує, що не друкуючи або не створюючи в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, відповідальність за яке передбачена Законом № 265/95-ВР.

Враховуючи, що згідно зі ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Таким чином, за вчинення вказаного порушення, відповідно до п. 5 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, відповідач може застосувати лише одну фінансову санкцію в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (170,00 грн.) незалежно від кількості випадків не створення в електронній формі та не передання по дротових та бездротових каналах зв'язку контрольних стрічок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 у справі № 21-89а13.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Разом з тим, суд першої інстанції доречно посилався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 по справі № К/9991/29544/12, якою зокрема вказано, що не зберігаючи контрольну стрічку суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє триваюче правопорушення. За вчинення порушень, про які йдеться у п. 5 ст. 17 Закону, відповідний орган державної податкової служби може застосувати лише одну фінансову санкцію в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від кількості випадків незбереження контрольної стрічки, виявлених під час перевірки суб'єкта господарської діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги).

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.03.2013 №К/9991/7845/11 у справі №2а-6856/10/1270 оскільки вона була прийнята без врахування позиції Верховного Суду України так як винесена раніше ніж вказане судом рішення.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що відповідач за виявлені під час перевірки порушення, що передбачені п. 7, 10 ст. 3 Закону № 265/95-ВР на підставі п. 5 ст. 17 цього Закону застосував до позивача штрафні санкції в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожен випадок незабезпечення зберігання контрольних стрічок (170,00 грн. х 152 контрольні стрічки = 25 840,00 грн., замість 170 грн.).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно застосовано штрафні (фінансові) санкції до позивача в розмірі 25840,00 грн. (25840 грн. - 170,00 грн. = 25670,00 грн.).

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4