Справа № 377/592/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/592/17

Провадження №2-а/377/63/17

21 серпня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої- судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі Щуковській А.М.,

з участю:

представника відповідача Потапенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, -

УСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року позивачем до суду подано названу позовну заяву, в якій він просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії за віком, яка була обчислена згідно ч. 1 ст. 27, ст. ст. 28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-IV), шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 20 років у відповідності до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№ 796-ХІІ), та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області провести йому перерахунок пенсії за віком, яка була обчислена згідно ч. 1 ст. 27, ст. ст. 28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-IV), шляхом збільшення його пенсії на 1 % заробітку, обчисленого згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-IV), за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 20 років у відповідності до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№ 796-ХІІ) та виплачувати йому пенсію за віком в обрахованому розмірі, починаючи з 1 липня 2017 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має відповідне посвідчення категорії 3 НОМЕР_1 від 16.03.1993 року. З 10 квітня 2016 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку. 21 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років, однак УПФУ неправомірно відмовило у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії постраждалим від аварії на ЧАЕС проводиться відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і пенсія за віком позивачеві розрахована відповідно до статей 27, 28 цього Закону.

Ухвалою від 31 липня 2017 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі.

Відповідач подав заперечення, які мотивував тим, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до статті ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10.04.2016 року. 21 червня 2017 року він звернувся із заявою про перерахунок понаднормативного стажу згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір пенсії позивача розраховано відповідно до положень ст. 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які передбачають збільшення пенсії на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, за кожний повний рік страхового стажу чоловіків понад 35 років та жінок понад 30 років. Норма ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє при визначенні розміру пенсії за віком у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», коли за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а інша частина - за нормами цього Закону. Тому правових підстав для перерахунку позивачеві пенсії згідно поданої заяви УПФУ не мало.

У зв'язку з цим ухвалою від 09 серпня 2017 року справу призначено до судового розгляду на загальних підставах.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що перерахунок та виплата пенсії за віком проводиться виключно до норм Закону № 1058-ХІІ, а тому у позивача немає права на збільшення його пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 20 років, як зазначено в ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, оглянувши пенсійну справу 112392, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та пенсійної справи ОСОБА_3 № 112392 судом встановлено, що він перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 13 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 10.04.2016 року.

Згідно матеріалів пенсійної справи позивача його загальний стаж роботи становить 39 років 9 місяців 3 дні (станом на 31.03.2016 року), в т. ч. по списку № 1 - 32 роки 9 місяців і 7 днів. При цьому доплата за понаднормативний стаж за 29 років складає 311,46 гривень.

ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1990 році і має посвідчення категорії 3 НОМЕР_1, видане Мінчорнобиль України 16.03.1993 року.

21 червня 2017 року позивач звернувся до УПФУ в м. Славутичі із заявою про встановлення доплати за понаднормативний стаж відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 05.07.2017 року № 56/З-03 відповідач відмовив у перерахунку пенсії і повідомив, що станом на 01.07.2017 року в розрахунку пенсії доплата за понаднормативний стаж за 29 років становить 311,46 гривень. Норма частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє при визначенні розміру пенсії за віком у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», коли за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а інша частина - за нормами цього Закону. При цьому вказана частина пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимального розміру пенсії - 224 гривень. Тому підстав для визначення доплати за понаднормативний стаж в іншому порядку, ніж передбачений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», немає.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1)суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних догово

2)рів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України (частина перша).

Як зазначено у статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (№ 796-XII) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Виходячи з наведеного, зазначеній категорії громадян надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним законом, яким є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З заяви позивача про перерахунок пенсії видно, що він скористався своїм правом вибору і обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, передбаченого спеціальним Законом № 796-XII.

Цим Законом визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Призначення та виплата пенсій особам, які відносяться до категорії 1, 2, 3, 4 провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3,4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений у частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз цієї норми спеціального Закону свідчить про те, що вона визначає особливі умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 загального Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією частиною стаж роботи.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2008 року (справа № 21-1748во07), від 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15), від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16).

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Як зазначено у п. 1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.2. Положення управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Згідно п. 3 Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Відповідно до 4 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За правилами статті 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2).

Відмову у перерахунку пенсії позивача відповідач мотивував тим, що йому призначена і виплачується пенсія відповідно до норм Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком розраховано відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, тому перерахунок пенсії може проводитися лише за нормами цього Закону, а положення частини 2 статті 56 Закону № 796-XII застосуванню не підлягають.

Таке тлумачення відповідачем норм законодавства, які регулюють спірні відносини, є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні правових норм.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку позивачеві пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була незаконною і не відповідала принципу верховенства права, наслідком чого було обмеження права позивача на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивачеві шляхом її збільшення на 1 % заробітку, обчисленого згідно ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV, на даній стадії спірних правовідносин є передчасними, оскільки порядок обчислення заробітку для перерахунку пенсії належить до дискреційних повноважень відповідача.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи вимоги ст. 162 КАС України, є визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання його провести перерахунок і виплату йому пенсії у такому розмірі з 1 липня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як зазначено у ч.3 цієї статті, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позов немайнового характеру задоволено частково, то стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає половина судових витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст. 2, 4-6, 17-20, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати його провести перерахунок і виплату йому пенсії у такому розмірі з 1 липня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 320 гривень.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня одержання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не було скасовано.

Суддя Н. Ф. Теремецька