Справа № 804/3643/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р. Справа № 804/3643/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняГончарової В.Г.
за участю представників сторін:
від позивача Лукаш О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення 93 886,93 грн., -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2017р. Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось з адміністративним позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та просить стягнути з останнього заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 у розмірі 93 886,93 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою управління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №65/8663, відповідачем були отримані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які були призначені особам згідно довідок. Позивач зазначає, що видаючи довідки, які підтверджують факт та характер роботи, підприємство бере на себе відповідальність як за їх достовірність, так і за обов'язок перед державою щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій були направлені відповідачу та вручені належним чином. Однак, відповідач не робить своєчасні розрахунки з Пенсійним фондом України, тому сума загальної заборгованості по виплаченим пільговим пенсіям працівникам по Списку №1 за період з 01.09.2015р. по 30.06.2016р. складає 93 886,93 грн.

Представник позивача в судовому засіданні вищевказані позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить телефонограма від 04.07.2017 року, наявна в матеріалах справи (а.с. 36).

Проте, 11.07.2017р. Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» засобами електронного зв'язку надіслано до суду письмові заперечення проти позовних вимог, в яких відповідач просить відмовити у позові, посилаючись на те, що особи-пенсіонери, за виплату та доставку пільгових пенсій яких позивач просить стягнути заборгованість, працювали в Управлінні «Спецмонтажшахтпроходка» (після реорганізації - «Дослідне виробництво НДГРІ»), яке було ліквідовано, та відповідач не є правонаступником вказаного підприємства, що неодноразово уже було підтверджено відповідачем у ході судового розгляду справ упродовж 2014-2015р.р. у справах №804/1726/15, №804/13686/15 та інших, що набули законної сили, а факт видачі довідок пенсіонерам, по яких позивач просить відшкодувати виплачені пільгові пенсії пояснюється тим, що відповідач є лише зберігачем архіву ліквідованого підприємства Управління «Спецмонтажшахтпроходка» при НДГРІ та Дослідного виробництва НДГРІ. Також відповідач у запереченнях вказує і на те, що позивачем не надано жодних доказів перебування пенсіонерів, по яких позивач просить відшкодувати заборгованість, у трудових відносинах з відповідачем. З огляду на вказане, відповідач вважає, що він не є правонаступником згаданих вище підприємств, а тому вказані пенсії повинні виплачуватися за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч. 5,6 п. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058 (а.с. 39-43).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене та те, що відповідач належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмові заперечення на позов, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача згідно до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» знаходиться на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6).

Згідно наявних в матеріалах справи документів видно, що позивачем на адресу відповідача були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині виплати пенсій згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.09.2015р. по 30.06.2016р., що підтверджується копіями відповідних розрахунків та копією супровідного листа від 22.09.2015р. (а.с. 9-33).

Згідно змісту таблиці місячної суми відшкодування витрат по Списку №1, а також розрахунку видно, що зазначеним у них 21 пенсіонерам була нарахована пільгова пенсія за період з вересня 2015р. по червень 2016р. у загальній сумі 93 886,93 грн., яка згідно довідок фактично була виплачена, що підтверджується наявними в матеріалах справи наведеною таблицею, розрахунком та довідками (а.с. 7, 55-60).

Зважаючи на несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 у розмірі 93 886,93 грн. (а.с. 3-4).

Заслухавши представника позивача, яка брала участь у справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи представників сторін та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи зобов'язані відшкодовувати органам пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку.

Виходячи з приписів п. 16 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з нормами частини 5, 6 пункту 2 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах врегульовано розділом 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663.

Згідно з пунктами 6.1. та 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до абз. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.4. та 6.7. Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.8. зазначеної Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Приписами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, представником позивача на підтвердження того, що наведені у таблиці та розрахунку суми позову пенсіонери, яким виплачена пільгова пенсія за спірний період працювали на підприємстві відповідача, жодних доказів не надано.

Не наведено було жодних підстав, які б свідчили про те, що вказані пенсіонери знаходились у трудових відносинах з відповідачем і у ході судового розгляду справи.

Разом з тим, як свідчать наведені у запереченнях судові рішення у справах №804/1726/15, №804/13686/15, №804/13780/15, №804/8482/15, №804/13689/15, №804/13687/15, які набрали законної сили, та зміст яких був досліджений у ході судового розгляду справи, при розгляді адміністративних позовів УПФУ з приводу стягнення пільгових пенсій за Списком №1 із відповідача за попередні періоди 2014-2015р. було встановлено, що пенсіонерам, яким здійснюється виплата пільгових пенсій, були працівниками спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтпроходка», яке з 01.10.1987р. було реорганізовано в Дослідне виробництво НДГРІ.

З 24.12.1996р. Дослідне виробництво було ліквідовано.

У процесі ліквідації УСМШП Міністерство чорної металургії УРСР не визначало правонаступником жодний із структурних підрозділів відповідача, або самого відповідача, а останні, в свою чергу, не приймали від УСМШП основні фонди, працівників, не були стороною передавального акта або іншого документу, який би свідчив про таке правонаступництво.

При цьому, судом встановлено, що архівні документи як СП "Спецмонтажшахтопроходка" так і Дослідного виробництва знаходяться на зберіганні в Державному науково-дослідному гірнорудному інституті, який в 2005 році змінив назву на Державне підприємство "Науково-дослідний гірнорудний інститут".

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року №280 Указом Президента України від 24.05.2011 року №599/2011 Державне підприємство "Науково-дослідний гірнорудний інститут" реорганізовано (приєднано) до Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет".

Отже, вказаними судовими рішеннями уже встановлений факт того, що Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» не був визнаний у встановленому законодавством порядку правонаступником вказаних організацій, а відповідно, не має відповідати за їх зобов'язаннями.

За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що обставини, які стосуються відсутності факту правонаступництва відповідача ліквідованих підприємств - ДП «Науково-дослідний гірничорудний інститут» та СУ "Спецмонтажшахтопроходка" та Дослідного виробництва НДГРУ з приводу стягнення з відповідача пільгових пенсій встановлені вищенаведеними судовими рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили, а тому не можуть бути предметом доказування у цій адміністративній справі незалежно від періоду його настання, виходячи з вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача на спростування встановлених судовими рішеннями обставин жодних доказів не надав, вказані судові рішення не оскаржувались до касаційної інстанції.

За таких обставин, у адміністративного суду відсутні будь-які обґрунтовані правові підстави для задоволення даного позову, виходячи з того, що судові рішення, які набрали законної сили є обов'язковими до виконання згідно до вимог ст. 129-1 Конституції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення 93 886,93 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 14 липня 2017 року.

Суддя С.О. Конєва