Справа № 215/621/17
Суддя: Квятковський Я. А.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/621/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі:головуючого судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Пономаренко М.В.

розглянувши в письмовому провадженні в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 про скасування постанови, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди, третя особа - Державна казначейська служба України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.02.2017 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 про визнання дій інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 неправомірними відносно складення протоколу на місці зупинки транспорту, про скасування постанови інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 ДР138295 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, про притягнення до відповідальності рядового поліції ОСОБА_4, капрала ОСОБА_5, начальника управління ОСОБА_6, т.в.о. начальника УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_7, а також про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 500 грн. і моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 06.01.2017 р. о 11:00 год. позивач керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Фонвізіна, 14 в м.Кривому Розі. Був зупинений працівником патрульної поліції ОСОБА_4 за порушення ПДР п.8.10,16.3. Після чого працівник поліції на місці події склав протокол за ст. 122 ч. 2 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Також, ОСОБА_3 зазначає, що інспектор порушив порядок розгляду справи, а саме на місці зупинки ТЗ, відмовив у наданні доказів позивачу, та не надав змоги скористатися юридичною допомогою. Будь яких правопорушень ним не вчинялось, що підтверджується зробленим ним відеозаписом.

Позивач у судове засідання з'явився позов пітримав та в подальшому 23.06.2017 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду заперечення , згідно яких вказав, що інспектор ОСОБА_1 діяв в межах і спосіб, визначений законами, факт порушення підтверджується відеозаписом з поліцейської бодікамери. При розгляді справи позивачу були роз»яснені його права і обов»язки. Доводи позивача щодо порушення законодавства про місце розгляду справи є надуманими. Позивач порушив строки звернення до суду. Також, в задоволенні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки позивачем не додано доказів, щодо отримання позивачем моральної шкоди, також не зрозуміло, яка саме отримана матеріальна шкода. Також в подальшому від представника відповідача ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження та заперечення проти позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Судом встановлено, що 06.01.2017 року інспектором патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 винесена постанова серії ДР № 138295, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з даною постановою 06.01.2017 р. о 11:00 год. в м.Кривому Розі, по вул. 23 Лютого, біля зупинки «17-квартал», ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2, здійснив заїзд за стоп лінію на перехресті при увімкненому забороняючому сигналі світлофора, чим порушив правила дорожнього руху, а саме п. 8.10, 16.3, (а.с.9)

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 06.01.2017 р. керуючи автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_2, допустив порушення правил дорожнього руху, а саме п. 8.10, 16.3.

Згідно п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою стоп - лінія.

У п.16.3 ПДР України зазначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою стоп-лінія, світлофором так, щоб бачити його сигнали.

Згідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор ОСОБА_4 є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі і має спеціальне звання «рядового поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Кривого Рогу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, за результатами дослідження судом відеозапису, зробленого позивачем, та відеозапису з поліцейської боді-камери, здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення , факт порушення ОСОБА_1 п.п. 8.3, 16.3 ПДР України знайшов своє підтвердження так само як і факт розяснення ОСОБА_1 його прав та обовязків, а.с.34,18.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку випадку суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, дотримання порядку їх вчинення та законність прийнятого рішення, права й інтереси позивача не порушено. Тому позовні вимоги про визнання дій інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 неправомірними, скасування постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди до задоволення не підлягають.

Стосовно позовних вимог про притягнення до відповідальності рядового поліції ОСОБА_4, капрала ОСОБА_5, начальника управління ОСОБА_6 та т.в.о. начальника управління ОСОБА_7, то крім вищевказаного ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки виходять за межі повноважень суду при розгляді адміністративних справ згідно положень ст.ст.18, 162 КАС України, Закону України «Про національну поліцію».

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку ст.94 КАС України.

На підстави викладеного, керуючись ст. ст. 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі ОСОБА_4 про скасування постанови, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди, третя особа - Державна казначейська служба України - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок Держави.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: