Справа № 335/5168/17(2-а/335/239/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2017 рокусправа № 335/5168/17(2-а/335/239/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року у справі №335/5168/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25.04.2017 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №085192 від 15.04.2017 року та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №085192 від 15.04.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, якою просило скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора Інспектора патрульної поліції роти 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №085192 від 15.04.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Згідно вказаної постанови 15.04.2017 року о 21 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW X5 номерний знак EJM373(LT) по вул.Князя Володимира Великого у місті Дніпрі, при перетині перехрестя вул.Січеславська Набережна - вул.Князя Володимира Великого не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2 (стоп-лінія) та продовжував рух на заборонний червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.16.3 ПДР.

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, викладені у постанові, та вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення не підтвердженні належними доказами та не встановлені у судовому засіданні. Оскільки позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення та в розпорядженні відповідачів відсутні матеріали фіксації технічними засобами, що працюють в автоматичному режимі, суд дійшов висновку про безпідставне не складення інспектором відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 16.3 ПДР України визначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за порушення правил проїзду перехресть.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 розяснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням розяснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Кравченко С.Г. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Дніпро і має спеціальне звання «лейтенанта поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Дніпро.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 15.04.2017 року о 21 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW X5 номерний знак EJM373(LT) ОСОБА_3 Великого у місті Дніпрі, при перетині перехрестя вул.Січеславська Набережна - вул.Князя Володимира Великого не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2 (стоп-лінія) та продовжував рух на заборонний червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.16.3 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує проти факту порушення, з постановою відповідача не згоден, оскільки бачив знаки інспектора - підїхати до нього та зупинитися.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з веб-камери вбачається, що у вказаний в постанові день та час позивач, керуючи транспортним засобом JEEP BMW X5 номерний знак EJM373(LT), при перетині перехрестя не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.2 (стоп-лінія) та продовжував рух на заборонний червоний сигнал світлофору. Також з відеозапису вбачається, що інспектор будь-яких сигналів позивачу для руху на червоне світло не подавав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.8.9 Правил навіть на вимогу інспектора зупинитись, водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Проте, як зазначалось вище, позивач продовжував рух автомобіля на червоний сигнал світлофору.

Таким чином, наданим вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ч.5 ст.258 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 заперечував факт скоєння такого правопорушення, є необґрунтованим та не відповідає вказаній нормі.

Відпловідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З вказаної норми вбачається, що дійсно протокол про адміністративне правопорушення складається у випадку оспорення особою допущеного порушення.

Проте, винятком, при якому протокол не складається навіть в таких випадках, є зокрема випадки притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З аналізу вказаної норми вбачається, що у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху взагалі протоколи не складаються.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.16.3 ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року у справі №335/5168/17 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 червня 2017 року у справі №335/5168/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко