Справа № 824/200/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/200/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

15 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Гіюк Д.М.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Юзьківа М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4, Чернівецього міського голови на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в зв'язку з порушенням трудових прав,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2016 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в зв'язку з порушенням трудових прав.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.03.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні представник позивача та представник відповідача підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили суд їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Чернівецького міського голови необхідно залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 10.07.2002 року №407-к ОСОБА_4 було призначено на посаду начальника відділу культури Чернівецької міської ради. З січня 2006 року по час звільнення працював на посаді начальника управління культури Чернівецької міської ради.

11.09.2015 року Чернівецький міській голова за № 779-к виніс розпорядження про оголошення ОСОБА_4 догани, яке постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 року було скасовано. Однією з підстав для розпорядження Чернівецького міського голови Вінницький апеляційний адміністративний суд зазначає, що відповідно до ст. 252 КЗпП України, працівникам підприємств, установ та організацій обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантується можливість для здійснення їх повноважень.

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 17.12.2015 року № 1263-к було призначено проведення атестації посадових осіб виконавчих органів, які служать у міській раді повинно здійснюватись 16,17,29 грудня 2015 року.

Атестаційна комісія Чернівецької міської ради була утворена 10.12.2015 року відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 10.12.2015 року № 1242-к. Один з членів атестаційної комісії ( ОСОБА_5.) була введена в склад атестаційної комісії 25.12.2015 року згідно розпорядження Чернівецького міського голови від 25.12.2015 року № 1307-к. Відповідно до підпису позивача, із службовою характеристикою він був ознайомлений 21.12.2015 року, яка була підписана Чернівецькій міським головою.

За результатами роботи атестаційної комісії розпорядженням Чернівецького міського голови від 26.02.2016 року № 192-к ОСОБА_4 було звільнено в зв'язку із невідповідністю займаній посаді.

У висновку атестаційної комісії відносно позивача було вказано, що позивач неналежно виконує посадові обов'язки, не забезпечує виконання покладених на управління культури завдань і функцій, передбачених Положенням про управління культури Чернівецької міської ради, неналежно організовує роботу управління культури.

Однак, відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про викладені в рішенні атестаційної комісії факти неналежного виконання позивачем посадових обов'язків.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте вважає, що постанову слід змінити, з огляду на наступне.

Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами регулюються відповідно до Конституції України, Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього ( далі - КЗпП України).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору зокрема є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначені Законом України "Про професійний розвиток працівників" від 05.07.2012 року № 5067-VI (Далі - Закону № 5067-VI).

Статтею 11 Закону № 5067-VI визначено порядок проведення атестації працівників.

Роботодавці можуть проводити атестацію працівників. Категорії працівників, які підлягають атестації, та періодичність її проведення визначаються колективним договором. На підприємствах, в установах та організаціях, у яких не укладаються колективні договори, категорії працівників, які підлягають атестації, строки та графік її проведення визначаються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації.

Атестація працівників проводиться не частіше ніж один раз на три роки. Атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджуються положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Атестація працівника проводиться тільки в його присутності. На кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але не пізніше ніж за тиждень до атестації.

Не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою. Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Засідання атестаційної комісії вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її складу. Рішення атестаційної комісії доводиться до відома працівника та роботодавця протягом трьох днів після його прийняття.

Згідно ст. 13 Закону № 5067-VI атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

У разі прийняття рішення про відповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві зарахувати його до кадрового резерву, присвоїти чергову категорію, встановити надбавку до заробітної плати або збільшити її розмір, організувати стажування на більш високій посаді або направити на підвищення кваліфікації з метою просування по роботі.

У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 11 Закону України "Про професійний розвиток працівників" відповідачем не було повідомлено позивача у встановлені строки про склад атестаційної комісії та строки проведення атестації.

Статтею 252 КЗпП визначено гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів.

Працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень.

Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби). Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, якщо це пов'язано із станом здоров'я.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 року було встановлено, що ОСОБА_4 обраний до складу членів Президії Чернівецької обласної організації профспілки працівників культури України.

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду жодних доказів того, що при звільненні позивача він звертався до Чернівецької обласної організації профспілки працівників культури України про надання згоди на звільнення ОСОБА_4, що свідчить про порушення ним вимог ст. 252 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги Чернівецького міського голови не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що при подачі позову позивачем було помилково вказано стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з місцевого бюджету Чернівецької міської ради.

Водночас, як з'ясовано судом апеляційної інстанції, фінансування управління культури Чернівецької області, а також виплата заробітної плати начальнику управління культури Чернівецької міської ради, здійснюється за рахунок міського бюджету Чернівецької міської ради.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції при прийнятті рішення, помилково стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу з місцевого бюджету Чернівецької міської ради замість міського бюджету Чернівецької міської ради.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, одноденна заробітна плата складає 307,47 грн. (12 913,93 грн.:42/дні). Відповідач звільнив ОСОБА_4 з роботи 26.02.2016 року, час вимушеного прогулу починається з наступного робочого дня після дня звільнення, тобто з 29.02.2016 року.

13.04.2017 року розпорядженням Чернівецького міського голови ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника управління культури Чернівецької міської ради.

Таким чином, з 29.02.2016 року по 13.04.2017 року кількість днів вимушеного прогулу становить 294 дні. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 90 396 грн. 18 коп. з розрахунку (307,47 грн. * 294 дні).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що дане рішення суду підлягає зміні в цій частині.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецького міського голови залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про скасування розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в зв'язку з порушенням трудових прав змінити.

Абзац 4 викласти в наступній редакції: "Стягнути з міського бюджету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 29.02.2016 року по 13.04.2017 року в розмірі 90 396 грн. 18 коп.".

Абзац 6 викласти в наступній редакції: "Стягнути з міського бюджету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5000 грн.".

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 серпня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.