Справа № 826/8992/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8992/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві та Департаменту патрульної поліції про визнання дій та рішень незаконними, зобов'язати вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати дії службових осіб органів внутрішніх справ щодо проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2 такими, що суперечать діючому законодавству та визнати їх незаконними;

- визнати службове розслідування щодо ОСОБА_2 незаконним;

- визнати незаконним та скасувати висновок службового розслідування відносно ОСОБА_2;

- визнати процедуру притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності як таку, що відбувалась з грубим порушенням діючого законодавства, незаконною та нечинною;

- скасувати наказ про накладення на ОСОБА_2 суворої догани;

- стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 17697 грн. 46 коп.;

- стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві та Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі потрійної заробітної плати офіцера патрульної поліції станом на грудень 2016 року, а саме: 31675 грн. 14 коп.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що він був позбавлений права на судовий захист, адже строк розгляду справи судом першої інстанції перевищив строк дії дисциплінарного стягнення. Також позивач вважає, що суд першої інстанції не дослідив норми матеріального права, які були порушені відповідачами.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2017 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що під час службового розслідування та накладення адміністративного стягнення відповідачі діяли з дотриманням вимог закону.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд встановив, що ОСОБА_2 на час виникнення спірних відносин проходив службу в Національній поліції на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 19 грудня 2015 року № 68 була розпочата службова перевірка за фактом можливого порушення 11 грудня 2015 року службової дисципліни інспекторами роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 та лейтенантом поліції ОСОБА_2

За результатами службової перевірки був складений висновок від 19 січня 2016 року, відповідно до якого 11 грудня 2015 року ОСОБА_2 здійснюючи чергування, о 22 год. 38 хв. самовільно залишив пост № 1 - приміщення адміністративної практики Управління патрульної поліції в м. Києві.

На підставі доповідної записки начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 було розпочате службове розслідування.

Відповідно до рапорту вказаної посадової особи від 21 березня 2016 року строк проведення службового розслідування був продовжений на один місяць.

Відповідно до висновку службового розслідування від 20 березня 2016 року ОСОБА_2 був відсутній на посту орієнтовано у період з 22 год. 38 хв. 11 грудня 2016 року по 04 год. 00 хв. 12 грудня 2016 року. Комісією, що проводила службове розслідування, рекомендовано оголосити позивачу сувору догану.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 20 квітня 2016 року № 650 ОСОБА_2 оголошено сувору догану.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом та апеляційною скаргою, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що при накладенні дисциплінарного стягнення були порушені вимоги ч. 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

У відповідності до ч. 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту накладання дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу за проступки, учинені під час чергування, несення вартової чи патрульно-постової служби, здійснюється тільки після закінчення чергування, варти або після заміни їх іншими особами та здачі зброї.

Позивач пояснив, що дисциплінарне стягнення було на нього накладене 21 квітня 2016 року безпосередньо під час чергування.

Надаючи оцінку зазначеній обставині суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що обмеження в частині накладення дисциплінарного стягнення, встановлене ч. 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту, стосується можливості накладення стягнень за проступки, що вчинені під час чергування, несення вартової чи патрульно-постової служби.

Натомість, 21 квітня 2016 року ОСОБА_2 був оголошений наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УПП у місті Києві ДПП» від 20 квітня 2016 № 650, який стосується подій, що мали місце 11 грудня 2015 року.

За таких обставин під час оголошення позивачу оскаржуваного дисциплінарного стягнення вимоги ч. 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту не були порушені.

Також позивач посилається на те, що відповідачі порушили його право на ознайомлення із висновками службового розслідування, а також матеріалами, зібраними у процесі його проведення.

Згідно з п. 6.3.5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 23 (далі - Інструкція) особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Суд першої інстанції встановив, що позивачу був роз'яснений порядок ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а саме: після подачі рапорту. Натомість, позивач вимагав надати йому копії всіх матеріалів службового розслідування і копії наказів, не надавши будь-яких пояснень.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що до адміністративного позову приєднана копія рапорту ОСОБА_2 щодо ознайомлення з матеріалами, зібраними в процесі проведення службового розслідування від 15 березня 2016 року. Разом з тим, позивач не надав доказів на підтвердження того, що такий рапорт був поданий уповноваженій особі та у його задоволенні було відмовлено. Відміток про реєстрацію зазначена копія рапорту від 15 березня 2016 року не містить.

ОСОБА_2 вважає, що відповідачами був порушений строк проведення службового розслідування, встановлений ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до вказаної норми права службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Як вірно встановив суд першої інстанції, службове розслідування було розпочате на підставі довідної записки від 20 січня 2016 року, строк проведення якого продовжено рапортом від 21 лютого 2016 року. Службове розслідування завершене складанням висновку від 20 березня 2016 року.

Позивач вважає, що строк проведення службового розслідування не був продовжений у встановленому законом порядку, адже окреме рішення на підставі рапорту начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 від 21 березня 2016 року не приймалося.

Дослідивши копію зазначеного рапорту, що приєднана до матеріалів справи, колегія суддів встановила, що він був адресований начальнику Департаменту патрульної поліції, полковнику поліції ОСОБА_5 Зазначений рапорт також містить резолюцію, яка свідчить про відсутність заперечень проти задоволення вимоги, що міститься у ньому.

Також колегія суддів приймає до уваги, що Дисциплінарний статут та Інструкція не визначають вимог до форми рішення про продовження строку проведення службового розслідування.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком про те, що службове розслідування стосовно ОСОБА_2 було проведене з дотримання строку, передбаченого ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту.

ОСОБА_2 стверджує, що в порушення вимог ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного статуту, йому не була вручена копія наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, вказана обставина підлягає врахуванню під час вирішення питання щодо дотримання місячного строку звернення до суду з позовом про скасування такого наказу, проте не впливає на його законність.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що відповідачами було порушене його право на виплату премії.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, суд першої інстанції вірно встановив, що п. 4.3 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, затвердженого Департаментом патрульної поліції Національної поліції України від 14 грудня 2015 року № 60 (далі- Положення про преміювання), начальник Департаменту патрульної поліції має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково, зокрема, за порушення службової дисципліни.

Згідно з довідкою про доходи від 14 червня 2017 року № 1162, ОСОБА_2 була нарахована заробітна плата у таких розмірах: 5482 грн. 23 коп. за квітень 2016 року, 5827 грн. 92 коп. за травень 2016 року, 4467 грн. 01 коп. за червень 2016 року, 4467 грн. 01 коп. за липень 2016 року, 11027 грн. 92 коп. за серпень 2016 року, 6497 грн. 46 коп. за вересень 2016 року, 6058 грн. 89 коп. за жовтень 2016 року.

Зменшення розміру заробітної плати було зумовлене призначенням позивачу премії у меншому розмірі: за квітень 2016 року у розмірі 3000 грн. 00 коп., за червень 2916 року - 4000 грн. 00 коп., за липень 2016 року - 4000 грн. 00 коп., за вересень 2016 року - 2000 грн. 00 коп. та за жовтень 2016 року - 4452 грн. 92 коп.

Зменшення премії ОСОБА_2 за квітень 2016 року відбулося у зв'язку з притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Також до матеріалів справи приєднаний рапорт на ім'я начальника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про депреміювання працівників батальйону № 1.

Відповідно до п. 4.4 Положення про преміювання у рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Згідно із зазначеного рапорту позивачу пропонувалося зменшити премію через постійне недотримання належного зовнішнього вигляду та правил однострою, неналежне ставлення до службових обов'язків.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 04 липня 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Ухвала складена у повному обсязі 22 серпня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Файдюк В.В.

Коротких А. Ю.