Справа № 804/4794/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 р. Справа № 804/4794/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування повідомлення, -
26.07.2017 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Чуйко Тетяни Володимирівни щодо невжиття заходів під час розгляду заяви про прийняття до примусового виконання постанови від 03.01.2017 №610/4.4-4/5; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.06.2017; зобов'язати Царичанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову від 03.01.2017 №610/4.4-4/5 до примусового виконання.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що, на думку позивача, старшим державним виконавцем Чуйко Тетяною Володимирівною не були дотримані норми ст.ст. 4, 12 та 28 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечувала.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом надання письмових заперечень проти позову не скористався.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2017 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову №610/4.4-4/5 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1600 грн.
31.03.2017 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено заяву до начальника Царичанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про прийняття до примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №610/4.4-4/5 від 03.01.2017 про стягнення з боржника на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 1600 грн.
Вказану заяву разом з постановою №610/4.4-4/5 від 03.01.2017 направлено рекомендованим поштовим відправленням 31.03.2017, що підтверджується реєстром на відправлення поштової кореспонденції від 31.03.2017 та фіскальним чеком ДДУДППЗ «Укрпошта» від 31.03.2017.
Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення заява від 31.03.2017 та постанова №610/4.4-4/5 від 03.01.2017 надійшли на адресу начальника Царичанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.04.2017.
13.07.2017 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було отримано лист від 16.06.2017 № 13.44-47/1309 разом з повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.06.2017, складене державним виконавцем Чуйко Т.В., на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням причини такого повернення, а саме у боржника відсутня дата народження, що унеможливлює відкриття виконавчого провадження.
Вважаючи повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.
Крім того, статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом. Управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п. 3 Положення про Головне управління у Дніпропетровській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці віл 04.02.2016 № 8 основними завданнями Управління Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на обласному рівні; здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки; організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об'єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об'єктів Єдиної газотранспортної системи.
Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка Не сплачені у добровільному, порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України) - абз. 3 п. 11 Порядку.

Відповідно до ч.6 ст.265 КЗпП України, виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Приписами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 визначені загальні вимоги до виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти

Як вже зазначалось судом, 13.07.2017 на адресу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надійшло повідомлення від 16.06.2017 про повернення виконавчого документа у зв'язку з відсутністю дати народження боржника, що на думку відповідача унеможливило відкриття виконавчого провадження.

Оскільки боржником за виконавчим документом є фізична особа-підприємець, суд вважає, що зазначивши реєстраційний номер облікової картки платника податків у виконавчому документі є достатнім для ідентифікування боржника, а відтак твердження відповідача стосовно того, що відсутність дати народження боржника у виконавчому документі унеможливлює відкриття виконавчого провадження є помилковим.

Суд зазначає, що обов'язковою вимогою щодо зазначення у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи має місце лише в тому випадку, коли боржником є саме фізична особа, а не фізична особа-підприємець.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2002 №390 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2002 №1291/21/21603 затверджено уніфіковану форму акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за формою якого така графа, як дата народження боржника - фізичної особи-підприємця відсутня.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

Враховуючи, що заява щодо прийняття до примусового виконання постанови №610/4.4-4/5 від 03.01.2017 отримана відповідачем 04.04.2017, а повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання було складено державним виконавцем Чуйко Т.В. лише 16.06.2017, суд зазначає, що державним виконавцем було порушено приписи . 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Чуйко Т.В. не були дотримані норми ст.ст. 4, 12 та 28 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, а відтак позовні вимоги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування повідомлення - задовольнити.

Визнати протиправними дії Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Чуйко Тетяни Володимирівни щодо невжиття заходів під час розгляду заяви про прийняття до примусового виконання постанови від 03.01.2017 №610/4.4-4/5.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.06.2017.

Зобов'язати Царичанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову від 03.01.2017 №610/4.4-4/5 до примусового виконання

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Р.З. Голобутовський