Справа № 277/431/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гресько В.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"15" серпня 2017 р. Справа № 277/431/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації :

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у наданні статусу потерпілої 1 категорії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Ємільчинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії Департаменту соціального захисту населення Житомирської ОДА щодо не надання їй статусу потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії неправомірними, зобов'язати УПСЗН Ємільчинської РДА прийняти у неї документи для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та подати до Департаменту соціального захисту населення Житомирської ОДА, зобов'язати Департамент соціального захисту населення Житомирської ОДА визнати її потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії та видати посвідчення встановленого зразка.

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_4 заначає, що оскільки вона отримала інвалідність через захворювання, пов'язане з аварією на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, тому наявні достатні та необхідні правові підстави для прийняття від неї документів, оформлення та направлення Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області до Житомирської облдержадміністрації подання для видачі їй посвідчення 1 категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів, заслухавши позивача, представника Департаменту соціального захисту населення Житомирської ОДА, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 26 квітня 1986 року постійно проживає в смт. Ємільчине Житомирської області, що підтверджується довідкою Ємільчинської селищної ради №861 від 10.02.2017 року (а.сп.11). 01.09.2011 року ОСОБА_4 Житомирською облдержадміністрацією видано посвідчення серії НОМЕР_1, згідно якого вона має статус громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) (а.сп.6).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №1112 від 14 грудня 2016 року позивачка має захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №919031 стверджується, що ОСОБА_4 встановлено 2 групу інвалідності. Причина інвалідності - "захворювання, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС".

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області з заявою про прийняття документів для видачі посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, однак листом №529/07 від 08 лютого 2017 року у задоволенні її заяви відмовлено, оскільки статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії ІV та відповідне посвідчення діє за умови постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а Верховною Радою України 28 грудня 2014 року був прийнятий Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", на підставі якого виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

В подальшому, 15.03.2017 року позивачка звернулася до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА з заявою про присвоєння їй статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проте листом №УГЛ/13Я-512 від 17.03.2017 року ОСОБА_4 було відмовлено.

Вважаючи вказані відмови відповідачів протиправними, ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на момент огляду та видачі довідки МСЕК ОСОБА_4 вже не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки на момент проведення їй огляду в Житомирській обласній МСЕК 14 грудня 2016 року набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII, а тому рішення відповідачів про відмову ОСОБА_4 у присвоєнні статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії є правомірними.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновком суду першої інстанції.

Конституційні права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, статтями 11, 14 наведеного Закону визначаються підстави та умови віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як визначено в статті 11 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать крім інших особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

В силу положень п.1 ч.1 статті 14 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1.

Судом встановлено, що позивачка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю і їй було видане посвідчення потерпілого категорії 4, яке діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Суд вірно вказав, що режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений.

Вказаним Законом статтю 2 ("Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій") та статтю 23 ("Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4") Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено, вказані зміни до Закону вступили в силу з 01.01.2015 року.

Крім того, листом Мінсоцполітики від 08.06.2015 за № 658/20/112-15 визначено, що потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії мають правові підстави для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії у разі видачі медико-соціальною експертною комісією довідки про встановлення причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою до набрання чинності Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII.

Статтею 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою визнається встановленим, якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері охорони здоров'я.

Отже, суд вірно вказав, що на підставі єдиного експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №1112 від 14 грудня 2016 року не може бути згідно чинного законодавства встановлено ОСОБА_4 статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано посвідчення потерпілого 1 категорії.

Відповідно до ч.4 ст.65 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відтак, вимоги позивачки про зобов'язання УПСЗН Ємільчинської РДА прийняти у неї документи для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та подати до Департаменту соціального захисту населення Житомирської ОДА є безпідставними, оскільки із поданням про видачу посвідчення вповноважена звернутися Ємільчинська РДА до Житомирської ОДА.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 14.12.2016 року № 1112, огляду МСЕК - 06.02.2017 року та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивачка не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому відповідачі відмовляючи у задоволенні вказаних вище заяв ОСОБА_4 діяли правомірно та в межах норм діючого законодавства.

Суд належним чином дослідив представлені докази, з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. У доводах апеляційної скарги відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування постанови, а наведені доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" серпня 2017 р.