Справа № 309/214/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7216/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_2, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати дії інспектора ДАБК в Закарпатській обл. по притягненню її до адміністративної відповідальності неправомірними, а постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області №410/1007 від 26.12.2016 року про притягнення позивачку до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу скасувати.

Ухвалою від 22 травня 2017 року Хустський районний суд Закарпатської області відмовив ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду та залишив без розгляду її адміністративний позов до головного інспектора будівельного нагляду відділу Нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала про залишення позовної заяви без розгляду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги її доводів про те, що як протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2016 року, так і оскаржувана постанова від 26.12.2016 року їй направлені в одному конверті.

Всупереч її поясненням суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2016р. позивач отримала рекомендованим листом 21.12.2016 року і саме з цього часу вона повинна була дізнатися про порушення свого права та мала 10-денний строк на оскарження, який збіг 4 січня 2017 року.

Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення згідно з положеннями КУпАП оскарженню не підлягає, оскаржується тільки постанова яка винесена на підставі протоколу, а така винесена відповідачем 26.12.2016 року, тому отримати її 21.12.2016р. та оскаржити в строк до 4 січня апелянт не могла.

При цьому, суд не взяв до уваги того факту, що сам відповідач в поданих запереченнях на позов твердить, що оскаржена постанова направлена на адресу позивача тільки 29.12.2016 року і ніяк не могла бути вручена їй особисто під розписку, оскільки в період з 30.12.2016 року до 10.01.2017 року вона разом з сімєю перебували в м. Києві. Апелянт не заперечує того, що нею порушено строки для оскарження постанови приблизно на 5-6 днів , але для цього були обєктивні поважні причини, які вона пояснила суду.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за результатами перевірки позивачці ОСОБА_1 було надіслано рекомендованим листом з описом вкладення матеріали перевірки акт від 12.12.2016 року, протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2016 року та припис від 12.12.2016 року, які їй вручені 21.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 26.12.2016 року, однак, позивач не з'явилася в день розгляду справи для надання пояснень чи яких-небудь підтверджуючих документів.

Прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності, направлена позивачці 29.12.2016 року на адресу вул. Садова, 20 А, м. Хуст та вручена 03.01.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22).

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд, першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк звернення до адміністративного суду та не навела поважних причин такого пропуску.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно зі ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом є проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Судом встановлено, що в проколі про адміністративне правопорушення апелянта було повідомлено про розгляд справи 26 грудня 2016 року. Апелянт отримала копію оскаржуваної постанови від 26.12.2016 року по справі про адміністративне правопорушення 03.01.2017 року, а з даним позовом звернулася лише 19.01.2017 року.

Враховуючи те, що позивач не надала доказів на підтвердження факту існування об'єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду у встановлений ст. 99 КАС України 10-ти денний строк, колегія суддів визнає правомірними висновки суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст.100 КАС України.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова по справі про адміністративне правопорушення були надіслані їй в одному конверті спростовуються матеріалами справи (повідомленнями про вручення поштових відправлень) та свідчать про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 309/214/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала в повному обсязі складена 23 серпня 2017 року.