Справа № 243/5806/17
Суддя: Старовецький В. І.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/5806/17
Номер провадження №2-а/243/292/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

при секретарі Каліух К.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Радчинської Т.В.

представника третьої особи Мазаловій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов'янська Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні відповідача Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" про скасування рішення Словянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області №34 від 02.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

30.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні відповідача Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" про скасування рішення Словянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області №34 від 02.06.2017 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на теперішній час йому виповнилось 50 років та його вік дозволяє йому звернутись до органів пенсійного фонду для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки його загальний стаж складає 28 років 5 місяців 21 день. Крім того за списком 1 виробництв, робіт,професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року однією з професій є заливальники свинцево-олов'янистих сплавів, саме за якою він пропрацював 12 років 9 місяців 29 днів, з огляду на це позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням №34 "Про відмову в призначенні пенсії" від 02.06.2017 року, повідомлено, що в призначені пенсії на пільгових умовах відмовлено, оскільки на момент звернення 28.11.2016 року у позивача не має пільгового стажу, а саме здійснити перевірку пільгових довідок №95/05-ок від 18.11.2016 року Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" не має можливості, тому періоди роботи з 01.03.2004 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року не зараховані до пільгового стажу за списком 1, також до загального стажу не зараховано період роботи у колгоспі ім. ХХІ КПРС з 01.08.1988 року по 06.05.1989 року, а також період роботи з 01.11.1996 року по 01.04.1999 року у ПП "ВЮВ". Вважає такі дії відповідача не законними та протиправними, оскільки, що навіть за умови зменшення в рішенні загального стажу його вистачає для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У зв'язку з чим просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №34 від 02.06.2017 року "Про відмову в призначенні

пенсії на пільгових умовах за Списком №1" відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_4 Зобов'язати призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 28.11.2016 року. Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_4, в судовому засіданні підтвердив заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представника позивача ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 14.06.2017 року в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, навів доводи аналогічні доводам викладеним у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області Радчинська Т.В., що діє на підставі довіреності від 10.04.2017 року, у судовому засіданні заперечила проти позову, надала заперечення на адміністративний позов від 12.07.2017 року, відповідно до якого зазначила, що ОСОБА_4 28.11.2016 року звернувся до Словянського об'єднаного управління ПФУ з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст.. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Розглянувши подані документи Управлінням прийнято рішення №34 від 02.06.2017 року «Про відмову у призначенні пільгової пенсії». Згідно Постанови № 637 від 12.08.1993 р. (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-У від 09.07.2003р. та п. 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 із доповненнями та змінами затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Горлівка. На виконання постанови КМУ № 595 від 07.11.2014р. з метою поліпшення суспільно-політичнії та соціально-економічної ситуації у Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців від 01.06.2017р СО ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" (ОКПО 00131156) зареєстровано у м. Миколаївка, але згоду на проведення перевірки підприємством не надано. У зв'язку з викладеним Управління не має можливості здійснити перевірку пільгової довідки № 95/05-ок від 18.11.2016 року, тому період роботи з 01.03.2004р. по 31.12.2006р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. у СО ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" не зараховано до пільгового стажу по Списку № 1.

Разом із тим, до загального стажу позивача не зараховано період роботи у колгоспі ім. XXI КПРС з 01 серпня 1988 р. по 06 травня 1989 року, так як відсутня підстава записів про відпрацьовані людино-дні та встановлений колгоспом мінімум, а також період роботи з 01 листопада 1996 року по 01 квітня 1999 року у ПП "ВЮВ", так як записи про роботу у трудовій книжці не завірені печаткою підприємства.

Відповідно загальний страховий стаж ОСОБА_4 складає 25 років 03 місяці 16 днів, стаж за Списком № 1 складає 07 років 10 місяців 00 днів (за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування з урахуванням атестації робочих місць).

За зазначених обставин вважає що рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_4, є обґрунтованим, оскільки на момент звернення 28.11.2016р. позивач не має необхідного пільгового стажу.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно чинного законодавства ОСОБА_4 набуде після досягнення 53 років або у випадку здійснення акту зустрічної перевірки пільгової довідки. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІУ врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

За змістом пункту 4.2 Порядку Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Одночасно пунктом 4.7 цього ж Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки пільгові довідки надані позивачем для призначення пенсії не підтверджені актом проведення перевірки, Управління не має законних підстав, для призначення пенсії позивачеві на пільгових умовах. У зв'язку з наведеним просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Представник третьої особи Структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" Мазалова В.М., що діє на підставі довіреності №160-17 від 27.06.2017 року в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, надала пояснення від 12.07.2017 року за №03/00218, з якого вбачається, що документи щодо підтвердження факту реєстрації СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» на підконтрольній Україні території та втрати контролю над виробничими потужностями, розташованими на тимчасово неконтрольованій території. «Електроремонт» є Структурною одиницею Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», виробничі потужності якої мають фактичне місцезнаходження на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, та розташовані за адресою: м. Донецьк, пр. Павших Комунарів, 83.

СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт», відповідно до вимог Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом СБУ від 12.06.2015 №415ог, внесена до переліку суб'єктів господарювання, які розташовані або виробничі потужності яких розташовані у зоні проведення антитерористичної операції (п.15 Додатка 5 Тимчасового порядку).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» зареєстрована за адресою: вул. Січових стрільців, буд. 9 у м. Миколаївка Словянського району Донецькій області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.02.2017 року.

21.03.2017 ПАТ «Донбасенерго» офіційно заявило про втрату контролю над управлінням Старобешівською ТЕС та допоміжними структурними одиницями, розташованими на тимчасово неконтрольованій території.

На адресу СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» надходять звернення працівників, відділень Пенсійного фонду України про надання (підтвердження) періодів роботи, що розраховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, відомостей про заробітну плату працівників за роки до періоду впровадження персоніфікованого обліку внесків до Пенсійного фонду України та інших даних на підставі архівних документів.

Однак, архів СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт», в якому зберігаються первинні документи, а саме документи тривалого строку зберігання, зокрема документи з особового складу та відомості про нарахування заробітної плати, результати атестації робочих місць, знаходяться у приміщеннях будівель, які розташовані у м. Донецьк, і в яких на теперішній час встановлено контроль з боку невідомих осіб (представників так званої Донецької Народної Республіки).

Внаслідок чого доступу до оригіналів документів на теперішній час не має, первинні документи за місцем реєстрації підприємства відсутні.

Вищезазначені обставини на думку СО ПАТ «Донбасенерго» «Електроремонт» є загальновідомими фактами, тобто фактами, які відомі широкому колу осіб, у тому числі і суду. Загальна відомість фактів залежить від часу виникнення і поширеності інформації про них на певній території. Такі факти не потребують доказування тому, що об'єктивність їх існування очевидна. Саме таки факти призвели до неможливості надання первинних документів Словянському об'єднаному управлінню пенсійного фонду України Донецькій області та дозволу на проведення перевірок документів для призначення пенсій за

місцем реєстрації підприємства: вул. Січових стрільців, буд. 9, м. Миколаївка, Слов'янський район, Донецька область.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи та представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії трудової книжки серії НОМЕР_2, що позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 працював:

- з 01.08.1988 року по 06.05.1989 у колгоспі ім.. ХХІ з'їзду КПСС Мар'їнського району Донецької області.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, останій працював:

-з 26.06.1989 року по 31.10.1989 року на посаді водія в гаражі Донецького експериментального ремонтно-механічного заводу к-та "ДШС";

-з 10.11.1989 року по 27.05.1990 року на різних посадах у Донецькому трамвайно-тролейбусному управлінні;

-з 06.06.1990 року по 01.09.1990 року слюсарем по ремонту автомобілів 2 розряду на Пролетарській дільниці Донецького комунального автотранспортного підприємства 052801;

-з 01.09.1990 року по 12.06.1991 року слюсарем по ремонту автомобілів 2 розряду на Донецькому малому комунальному автотранспортному підприємстві Коммунальник;

-з 13.08.1991 року по 07.10.1991 року водієм в будівельному кооперативі Темп

-з 14.10.1991 року по 30.06.1994 року сантехніком в ЖЕО Будьонівського району м. Донецька;

-з 26.08.1994 року по 25.10.1996 року слюсарем - сантехніком 3 розряду в ЖЕО №3;

-з 01.11.1996 року по 01.04.1999 року на посаді водія-комерційного агента в ПП ВЮВ

-з 01.03.2004 року по 29.12.2016 року заливальником свинцево-олов'яних сплавів різних розрядів в механічному цехі та дільниці по обробці метала літейно-механічного цеху в ПАТ "Донбасенерго" структурної одиниці "Електроремонт"

28.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" разом з пакетом документів на підтвердження пільгового стажу.

Рішенням Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.06.2017 року про відмову ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 р. XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.32-33).

Не погодившись з діями відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", позивач звернувся із цим позовом до суду.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно постанови Верховної Ради України від 06.12.1992 року "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки. Зокрема, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", а до часу введення в дію зазначених списків діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956

року № 1173 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи".

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 затверджено СПИСОК № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до якого у п. 5 "Інші професії з оброблення металу", однією з професій зайнятість в якій дає право на пенсію за віком є "заливальники свинцево-олов'янистих сплавів".

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Таким чином суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеним громадянам України гарантується право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.

Суд підкреслює, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення закріплене в п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка. Крім того, відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Загальновідомо, що на території Луганської та Донецької областей відбувся збройний конфлікт, внаслідок якого частина цих областей була визнана окупованою (Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; Постанова Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Місто Донецьк, де раніше працював позивач, відноситься до окупованих населених пунктів.

За цих обставин, суд приходить до висновку, що відомості про пільговий трудовий стаж позивача можуть бути встановлені головним чином із записів у трудовій книжці, крім того, суд має перевірити, чи проводилася на відповідних підприємствах атестація робочих місць, як того вимагає закон.

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Матеріалами справи підтвердженно, а саме уточнюючою довідкою «про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії», що в період з 01.03.2004 року по 17.11.2016 року на підприємстві проводилася атестація робочих місць за умовами праці - (наказ № 127 від 31.08.2006 року; наказ № 86 від 31.05.2011 року; наказ № 66 від 31.05.2016 року) (а.с. 24)

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженогонаказом Міністерства праці та соціальної політики України від

18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для визнання стажу як пільгового є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується

Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Матеріалами справи встановлено, а саме наявність записів в трудовій книжці позивача про витяги з наказів щодо проведення атестації робочих місць згідно списку № 1 про пільгове пенсійне забезпечення, в яких зазначено, що Список № 1 - підтверджено (а.с. 20)

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Між тим, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Отже, не проведення або неналежне проведення атестації робочих місць не є безумовною підставою щодо позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Проте в даному випадку отримати зазначені документи від підприємства неможливо з причин тимчасової окупації м. Донецьк, також архіви ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" залишилися на тимчасово окупованій території України.

Аналізуючи записи, що містяться в трудовій книжці позивача, надану суду уточнюючу довідку ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт", а також інші надані сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність зарахувати до пільгового стажу періоди, що зазначені у довідці про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії від 18.11.2016 року № 95/05-ок, а саме з 01.03.2004 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у СО ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" заливальником свинцево-олов'яних сплавів.

Дійшовши висновку про необхідність визнання пільговим стаж роботи позивача, суд виходить із того, що згідно наданих позивачем копій довідок ПАТ "Донбасенерго" "Електроремонт" було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

КАС України не містить норм, що безпосередньо регулюють можливість використання копії документа, як доказу у випадку, коли оригінал такого документа отримати неможливо. Разом із тим, відповідно до ст. 80 КАС України такі копії можуть бути визнані речовими доказами, оскільки вони є предметами матеріального світу, що містять візуальну інформацію про обставини, які мають значення для справи. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Зокрема, п. 2 ч. 5 ст. 99 КПК України у разі, якщо оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур, для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості.

Враховуючи сказане та беручи до уваги, що доступ до оригіналів указаних вище наказів за допомогою доступних правових процедур на даний момент неможливий, суд не знаходить підстав сумніватися в існуванні цих документів З урахуванням цього, суд вважає, що відповідач не виконав свого обов'язку довести законність відмови в призначенні позивачу пенсії, як того вимагає ч. 2 ст. 71 КАС України.

З огляду на викладено та враховуючи, що загальний підтверджений стаж позивача становить понад 20 років, з яких понад 10 років стаж на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, заявлені вимоги ОСОБА_4 обґрунтовані та підлягають задоволенню з дня звернення до відповідача з вимогою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, при зверненні з позовом до суду позивачем ОСОБА_4 сплачено судовий збір в розмірі 1280 грн. (а.с.1).

Разом з тим Законом України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову - встановлюється ставка в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. 00 коп.

Тобто позивач при подачи даного позову надмірно сплатив 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч.2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до ст. 94 ч.1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Законом України №1491-VІІІ від 07.09.2016 року були внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01.01.2017 року, якими Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Приймаючи рішення відповідно до ст. 94 КАС України, та враховуючи, що позивач переплатив суму судового збору при подачи даного позову, суд вважає необхідним присудити позивачу понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Слов'янського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, що виступає відповідачем у даній справі, розуміючи це не покладанням обов'язку сплатити судовий збір, а рішенням про відшкодування понесених позивачем судових витрат , додатково роз'яснивши, що він має право окремо звернутись до суду із заявою про повернення йому переплаченної суми судового збору.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 17, 18, 69, 71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні відповідача Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" про скасування рішення Словянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області №34 від 02.06.2017 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №34 від 02.06.2017 року "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1" відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_4

Зобов'язати Слов'янське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 28.11.2016 року

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов'янського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду В.І. Старовецький