Справа № 621/704/15-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2017 р. м. Київ К/800/38642/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні розрахунку пенсії відповідно до довідок про заробітну плату та зобов'язати здійснити розрахунок пенсії за період з лютого 1994р. по грудень 1999р. та зобов'язання здійснити такий розрахунок з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2015р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені в поданих позивачем довідках суми заробітної плати не підтверджені належними первинними документами; подана ж ним копія книги нарахувань заробітної плати працівникам Приватної торгово-виробничої фірми "Інтервакс" за період з січня 1994р. по грудень 1999р. не може вважатись належним доказом з огляду на її невідповідність вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015р. скасовано вищевказану постанову та ухвалено нову постанову про задоволення позову: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідок про заробітну плату від 05.09.2004р. та №5 від 05.12.2014р. за період з лютого 1994 року по грудень 1999 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідок про заробітну плату від 05.09.2004р. та №5 від 05.12.2014р. за період з лютого 1994 року по грудень 1999 року 05.09.2014р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази та покази допитаного судом першої інстанції свідка в своїй сукупності підтверджують виконання позивачем роботи заготівельником в Приватній торгово-виробничій фірмі "Інтерфакс" з 06.01.1994р. по 11.01.2000р. та правильність нарахованої йому заробітної плати, а отже й зазначених в довідках відомостей.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан в період бойових дій з 22.07.1986р. по 18.12.1987р.

11.07.2014р. йому встановлено 3 групу інвалідності, а відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 визнано інвалідом війни із наданням відповідних пільг, встановлених законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни.

Починаючи з 11.07.2014р. позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, отримуючи пенсію по інвалідності 3 групи, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області з заявою про врахування при обрахунку розміру його пенсії заробітної плати за період з лютого 1994р. по грудень 1999р., яку він отримував, працюючи в Приватній торгово-виробничій фірмі "Інтервакс" на посаді заготівельника, в підтвердження чого подав копію книги нарахувань заробітної плати працівникам зазначеного підприємства за період з січня 1994р. по грудень 1999р.

Проте, листом від 26.02.2015р. №1675-02/09 Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області повідомило позивача про те, що рішенням Управління від 17.12.2014р. йому відмовлено в проведенні розрахунку пенсії відповідно до довідок про заробітну плату від 05.09.2004р. та №5 від 05.12.2014р. за період з лютого 1994р. по грудень 1999р., оскільки, як вбачається з книги нарахувань заробітної плати, остання йому нараховувалась в завищених сумах, ніж іншим заготівельникам; крім того, відсутня нумерація сторінок, наявні виправлення в сумах нарахувань та наклеювання ячейок, сторінки книги не збігаються з лініями сторінок та відсутністю нумерації сторінок.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992p. №2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Як встановлено ч.3 ст.44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

За змістом п.п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року; у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (п.2.10 Порядку №22-1).

Отже, обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування та виплати такої заробітної плати первинними документами й іншого чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (далі - Положення), відповідно до пунктів 4.1, 4.2 та 4.4 якого у тексті та цифрових даних первинних документів, облікових регістрів і звітів підчистки і необумовлені виправлення не допускаються. Помилки в первинних документах, облікових регістрах і звітах, що створені ручним способом, виправляються коректурним способом, тобто неправильний текст або цифри закреслюються і над закресленим надписується правильний текст або цифри. Закреслення здійснюється однією рискою так, щоб можна було прочитати виправлене. Виправлення помилки повинно бути обумовлено надписом "виправлено" та підтверджено підписами осіб, що підписали цей документ, із зазначенням дати виправлення.

Як встановили суди, у наданій позивачем копії книги нарахування заробітної плати Приватної торгово-виробничої фірми «Інтервакс» за період з січня 1994 по грудень 1999 року мають місце непоодинокі необумовлені та незасвідчені виправлення (наклеєння ячейок) щодо сум нараховуваної ОСОБА_4 заробітної плати, що були засвідчені працівниками фірми вже під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч.4 ст.70 КАС України).

Проте, будь-яких інших первинних документів, які б підтверджували нарахування, а крім того й виплату позивачеві зазначених в довідках сум (платіжні відомості тощо), що, як вже зазначалось в цій ухвалі, є необхідною умовою для включення відомостей про заробітну плату до довідки й відповідно врахування при обрахунку розміру пенсії, суду подано не було.

Посилання ж суду апеляційної інстанції на покази допитаного в суді першої інстанції як свідка директора Приватної торгово-виробничої фірми «Інтервакс» ОСОБА_1 (який, як зазначив в своєму рішенні апеляційний суд, підтвердив відомості щодо нарахування заробітної плати позивача) не є прийнятими з огляду на приписи п.2.10 Порядку №22-1, які виключають можливість встановлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав правильну правову оцінку обставинам у справі й дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015р. скасувати, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2015р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.