Справа № 750/4252/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4252/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок отримання ним поранення (травми), що сталося під час виконання ним своїх службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю та зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву позивача та відповідні матеріали про призначення йому виплати одноразової грошової допомоги внаслідок отримання ним поранення (травми), що сталося під час виконання ним своїх службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю з прийняттям рішення, передбаченого пунктом 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 06 травня 2010 року по 07 листопада 2015 року (дати набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію») проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу №3 роти №2 БПС Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області.

Наказом начальника Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області №790 від 28.08.2015 позивача було відряджено з 28 серпня 2015 року до особливого розпорядження ГУМВС України в м. Києві для надання допомоги по забезпеченню охорони громадського порядку під час проведення масових заходів з 29.08.2015 по 31.08.2015.

31.08.2015 близько 14 год. 00 хв. у період проходження позивачем служби та при виконанні ним своїх службових обов'язків з охорони громадського порядку стався нещасний випадок, а саме: у Печерському районі м. Києва на площі Конституції біля будинку Верховної Ради України під час акцій протесту у бік працівників міліції було скеровано ручну осколкову гранату, котра вибухнула.

Внаслідок вказаної події позивачу було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: «Вибухова травма. Сліпе ураження правого плеча з чужорідним тілом (уламком). Сліпе поранення лівого стегна з чужорідним тілом (уламком). Наскрізне поранення лівої гомілки у нижній третині», що підтверджується, зокрема, відповідною медичною документацією, а саме: виписним епікризом №1588 від 25.09.2015, випискою Київської міської лікарні №17 від 03.09.2015 №417, довідкою КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу №351, довідкою військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» №603 від 26.11.2015.

За вказаним випадком УМВС України в Чернігівській області було проведено службове розслідування, за наслідками якого складено висновок службового розслідування за фактом травмування 31.08.2015 працівників зведеного загону УМВС області під час здійснення охорони громадського порядку в м. Києві біля Верховної Ради України від 06.10.2015. Встановлено (визнано), що інспектор патрульної служби взводу №3 роти №2 БПС Чернігівського МВ УМВС області старший сержант міліції ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження під час здійснення охорони громадського порядку біля Верховної Ради України в м. Києві, в період проходження служби в органах внутрішніх справ України, при виконання службових обов'язків.

07.10.2015 УМВС України в Чернігівській області складено акт форми Н-1 №52 про нещасний випадок старшого сержанта міліції ОСОБА_2 та акт форми Н-5 спеціального розслідування групового нещасного випадку, що трапився 31.08.2015 року з працівниками Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області під час несення служби по забезпеченню правопорядку в місті Києві біля Верховної Ради України в яких також було встановлено, що нещасний випадок з позивачем стався у період проходження ним служби при виконанні службових обов'язків.

Як вбачається з довідки Чернігівської обласної МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0010664 внаслідок заподіяних ОСОБА_2 тілесних ушкоджень під час виконання ним своїх службових обов'язків, ступінь втрати його професійної працездатності склав 10%.

Позивач неодноразово звертався як до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівської області, так і до ГУНП в Чернігівській області з приводу проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із частковою втратою ним професійної працездатності, однак конкретної відповіді про задоволення його вимоги або про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги не отримав, що підтверджується листами №9/Д-42 від 28.03.2016, №607/124/24/01-2016 від 13.06.2016 та №813/124/24/01-2016, зі змісту яких вбачається, що питання проведення виплат кожного разу відтерміновувалось з різних причин.

13.04.2017 позивач отримав від Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області лист за №21/Д-104 від 11.04.2017, до якого були додані копії листування останньої з МВС України з приводу призначення та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в зв'язку із встановленням відсотка втрати працездатності від травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, тобто вказане питання залишено відповідачем без розгляду лише 13 квітня поточного року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктом 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, частиною 7 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року встановлено, що у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року (в редакції чинній на момент заподіяння позивачу тілесних ушкоджень) одноразова грошова допомога виплачується у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), що сталося під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, - у розмірі річного грошового забезпечення.

Частиною 2 Постанови КМУ №707 від 12.05.2007 року встановлено, що виплати згідно з цією постановою здійснюються з 1 січня 2007 року за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ.

Згідно пункту 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ №707 від 12.05.2007 року орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті). МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати. Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №707 від 12.05.2007 року грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: у зв'язку із засудженням працівника міліції, податкової міліції за вчинення умисного кримінального правопорушення за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження; унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Водночас, системний аналіз зазначених вище норм, дозволяє зробити висновок, що дія цих норм поширюється на колишніх працівників міліції, тобто осіб, які були звільнені зі служби до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", а отже, розповсюджується на позивача.

На даний час, фактично Міністерством внутрішніх справ України не прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги чи відмову в її призначенні відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20 грудня 1990 року, а матеріали про призначення цієї допомоги повернуто без розгляду Ліквідаційній комісії УМВС України в Чернігівській області.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було необґрунтовано та протиправно відмовлено позивачу у розгляді його документів про призначення йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В. Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.