Справа № 804/5292/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 р. Справа № 804/5292/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Гоменюка Ю.В.,
представника відповідача: Карпової Г.О.,
представника відповідача : Світач Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Еталон» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Еталон» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складений акт від 10.03.2016 №106/04-36-14-01/25524885. На думку контролюючого органу, підприємством позивача занижені податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму у розмірі 2544833,00 грн., у зв'язку зі списанням дебіторської заборгованості по контрагентам -постачальникам: ТОВ «Оптіма Трейд» та ТОВ «Вест - Траст», які визнані в установленому законом порядку банкрутами та ліквідовані.
Позивач зазначив, що сплатив означеним підприємствам кошти як попередню оплату та мав отримати від ТОВ «Оптіма Трейд» та ТОВ «Вест - Траст» товар (нафтопродукти). У ціні товару сплачено податок на додану вартість, тобто у позивача виникло право на формування податкового кредиту по вказаним господарським операціям, у зв`язку з чим останнім сформований податковий кредит за результатами означених господарських правовідносин.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2013 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Вест - Траст», позивач увійшов до складу кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2013 затверджено ліквідаційний баланс ТОВ «Вест - Траст» та ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест - Траст».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2012 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Оптіма Трейд», позивач увійшов до складу кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 затверджено ліквідаційний баланс ТОВ «Оптіма Трейд» та ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Трейд».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 відкрито провадження у справі №804/5292/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.09.2016.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Еталон» встановлено, що підприємством неправомірно включено до складу податкового кредиту з ПДВ суму у розмірі 2544833,00 грн., яка була сплачена останнім в складі передоплати за нафтопродукти, проведеної на користь ТОВ «Оптіма Трейд» та ТОВ «Вест - Транс». Приватне підприємство «Еталон» не мало права формувати податковий кредит за вказаними господарськими договорами, оскільки фактично товар означеними підприємствами поставлений так і не був, а підприємства - постачальники ліквідовані на підставі ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2013 та від 04.06.2013. Положеннями п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит формується у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. З огляду на те, що вказані товари фактично не використовуються підприємством у власній господарській діяльності, то і права на податковий кредит у такого підприємства не виникло. За наведених обставин, податкове повідомлення - рішення від 12.07.2016 №000353220 (форми «Р») прийнято правомірно, в межах повноважень, а тому у суду відсутні підстави для його скасування.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача проти позову заперечували, просили суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Еталон» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 10.03.2016 №106/04-36-14-01/25524885.
Згідно з висновками означеного акта, зокрема, перевіркою встановлено порушення ПП «Еталон» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого відбулося заниження підприємством податку на додану вартість, всього у сумі 3579629,00 грн.
Надаючи оцінку правомірності винесення оскарженого податкового повідомлення -рішення, суд виходить з такого.
Документальною плановою виїзною перевіркою ПП «Еталон» встановлено списання у 2013 році дебіторської заборгованості по взаємовідносинам з ТОВ «Вест- Траст», що відображені методом подвійного запису на рахунках бухгалтерського обліку на суму у розмірі 13769000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2009 між ПП «Еталон» (покупець) та ТОВ «Вест-Траст» (постачальник) укладений договір поставки нафтопродуктів №268-2009/П, відповідно до умов якого строк поставки товару до 31.12.2012 (п. 2.4. означеного договору).
У відповідності до п. 3.1 цього договору, покупець зобов'язаний провести 100% передоплату за товар. Загальна сума договору становить 5184750,00 грн. (п.1.1.5 договору поставки нафтопродуктів від 08.12.2009 № 268-2009/П.
На виконання умов означеного договору, позивач перерахував на користь вказаного контрагента передоплату за товар в сумі 13769000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що ТОВ «Вест- Траст» так і не були виконані зобов'язання за цим договором та не здійснено постачання товару, означене підприємство взагалі припинило свою діяльність, у зв'язку з визнанням його банкрутом.
В матеріалах справи наявна ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора від 25.06.2013 у справі №904/375/13-г про банкрутство ТОВ «Вест - Траст», відповідно до якої кредиторські вимоги ПП «Еталон» в розмірі 13769000,00 грн. залишилися незадоволеними, у зв'язку з відсутністю майна боржника, юридичну особу ТОВ «Вест -Траст» ліквідовано.
Також, як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 01.08.2009 між ПП «Еталон» (покупцем) та ТОВ «Оптіма Трейд» (постачальником) укладено договір поставки нафтопродуктів від №567/2009-Э, відповідно до умов якого строк поставки товару до 31.12.2012 (п. 2.3.Договору).
У відповідності до п. 3.1 означеного договору покупець зобов'язаний провести 100% передоплату за товар. Загальна сума договору становить 4979916,48 грн. (п. 1.6 цього Договору).
На виконання умов вказаного договору позивач перерахував на користь вказаного контрагента передоплату за товар в сумі 15000000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що ТОВ "Оптіма Трейд" так і не було виконано зобов'язання за означеним договором та не здійснено постачання товару.
Згідно з п.6 ст.31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.
Суд відзначає, що у відповідності до умов вищеозначених договорів: від 08.12.2009 №268-2009/П, укладеного позивачем з ТОВ «Вест-Траст» та від 01.08.2009 №567/2009-Э, укладного ПП «Еталон» з ТОВ «Оптіма Трейд», кінцевий термін виконання постачальниками зобов'язань за означеними договорами - 31.12.2012, позивачем здійснено передоплату за товари, вказані юридичні особи - постачальники ліквідовані у червні 2013 року. Позивачем не надано до суду доказів вжиття заходів щодо повернення здійсненої передоплати за товари, які протягом 3-ох років не були йому поставлені ТОВ «Вест-Траст» та ТОВ «Оптіма Трейд».
Як зазначено в акті перевірки від 10.03.2016 №106/04-36-14-01/25524885 перевіряючими контролюючого органу встановлено, що відповідно до рахунку 631 станом на 31.12.2013 ПП «Еталон» списано дебіторську заборгованість, що обліковувалася по контрагенту ТОВ «Вест-Траст» у сумі 13769000,00 грн. та станом на 31.12.2014 ПП «Еталон» списано дебіторську заборгованість, що обліковувалася по контрагенту ТОВ «Оптіма Трейд» на суму 1500000,00 грн.
Відповідно до положень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (втратив чинність 01.01.2011) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Як визначено пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту) (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР).
Аналогічні положення містить і Податковий кодекс України, що набрав чинності 01.01.2011.
Так, у відповідності до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3. ст.198 ПК України).
Якщо платник податку придбаває (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п.198.4 ст.198 ПК України).
Отже, якщо підприємство надсилає кошти за товар (роботи, послуги), які передбачається використовувати у господарській діяльності, то суми ПДВ за правилом першої події та на підставі належним чином виписаної податкової накладної відносяться до податкового кредиту.
У випадку, якщо дебіторська заборгованість перестала бути заборгованістю за товари (роботи, послуги), а набула ознак безповоротної фінансової допомоги, наданої покупцем продавцю товарів, то не виконується умова, передбачена положеннями Закону №168/97-ВР - податковий кредит складається із сум ПДВ, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності. А отже, покупець не має права на податковий кредит за сплаченими авансами. Тому, вхідний ПДВ підлягає коригуванню шляхом відображення суми ПДВ з мінусом у відповідному рядку декларації і заповненням додатку 1 до декларації з ПДВ.
Суд зазначає, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.
Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.
Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів. Тому мотивація суб'єкта господарювання при вступі у господарські правовідносини повинна ґрунтуватися на тому, що розмір очікуваного доходу від господарської операції повинен бути істотним у порівнянні з розміром очікуваної податкової вигоди.
При цьому, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою.
Суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що ПП «Еталон» систематично без отримання товару протягом 8 місяців перераховувало грошові кошти в адресу ТОВ «Вест-Траст»: 30.12.2009 - 1620000,00 грн., 26.02.2010 - 2600000,00 грн., 30.03.2010 - 600000,00 грн., 29.04.2010 - 2700000,00 грн., 31.05.2010 - 360000,00 грн., 30.06.2010 - 240000,00 грн., 29.07.2010 - 2649000,00 грн., 28.01.2010 - 3000000,00 грн.
Також суд зауважує, що згідно умов договору від 08.12.2009 №268-2009/П, укладеного із ТОВ «Вест-Траст» (п.1.1.5. договору) загальна сума договору складає 5184750,00 грн., у той же час позивачем перераховано на рахунки ТОВ «Вест-Траст» кошти у сумі 13769000,00 грн.
Надана представником позивача до суду додаткова угода від 01.02.2010 до договору постачання нафтопродуктів від 08.12.2009 №268-2009/П судом до уваги не приймається, оскільки під час перевірки такий документ не надавався перевіряючим контролюючого органу та був відсутній у позивача, що підтверджується поясненнями ревізова - інспектора Світач Ю.С., які містяться в матеріалах справи.
У відповідності до п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Окрім того, допитаний в судовому засіданні 25.11.2016 в якості свідка директор ПП «Еталон» ОСОБА_6 не зміг назвати суду характер та сфери діяльності очолюваного ним підприємства ПП «Еталон», не зміг зазначити штатну кількість працівників підприємства. Судом також встановлено, що ОСОБА_6, окрім ПП «Еталон», є директором ще декількох підприємств за сумісництвом.
З огляду на все вищевикладене та беручи до уваги фактичні обставини у даній справі, судом не встановлено наявності ділової мети ПП «Еталон» під час взаємовідносин з ТОВ «Вест-Траст» та ТОВ «Оптіма Трейд» на підставі вказаних вище договорів.
Разом з тим, позивачем перед судом не доведено придбання товарів у означених підприємств з метою використання їх у власній господарській діяльності, що виключає можливість віднесення сплаченого в адресу ТОВ «Вест-Траст» та ТОВ «Оптіма Трейд» податку на додані вартість в сумі 2544833,00 грн. до скаду податкового кредиту ПП «Еталон».
За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись статтями 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова