Справа № 299/2320/17
Суддя: Трагнюк В. Р.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________ Справа № 299/2320/17
Номер рядка звіту 106
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теківської сільської ради Виноградівського району, Теківського сільського голови Пенцкофер Миколи Антоновича про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Теківської сільської ради Виноградівського району, Теківського сільського голови Пенцкофер Миколи Антоновича про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов обгрунтовує тим, що працює на посаді землевпорядника у Теківській сільській раді. У 2017 році між ним та сільським головою Пенцкофером М.А. виникли непорозуміння та неприязні відносини. З метою незаконного звільнення позивача, 23.06.2017 року на сесії Теківської сільської ради було прийнято рішення про затвердження нового штатного розпису із виключенням посади, після чого позивачу надано попередження про майбутнє звільнення. Такі дії та рішення були оскаржені ОСОБА_1 в судовому порядку. Розпорядженням Теківського сільського голови №18-к від 12 червня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності землевпорядника сільської ради» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни (систематичне запізнення на роботу, самовільне залишення робочого місця без поважних причин, по особистим питанням, які не зв'язані з роботою) та оголошено догану.

Про таке розпорядження позивач не знав, оскільки його копію йому ніхто ніколи не вручав, а дізнався позивач про оголошення йому догани після нарахування заробітної плати в меншому розмірі зі слів бухгалтера ради.

06 липня 2017 року представником позивача було подано адвокатський запит на отримання копії розпорядження №18-к від 12.06.2017 року, причини відсутності пояснень позивача, довідку про доходи.

У відповідь на запит 22.07.2017р. було отримано копію оскаржуваного розпорядження сільського голови, акт про відмову працівника надати письмове пояснення щодо його відсутності на роботі та довідку про виплачену заробітну плату.

Позивач вважає, що вказане розпорядження № 18-к є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав, а оголошення йому догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між позивачем та безпосереднім керівництвом.

В судовому засіданні будучи допитаним в якості свідка позивач показав наступне. 02.05.2017 року мешканці с. Теково обурились тим, що по пасовищу їздять вантажні автомобілі. Повідомили сільського голову. Після того представника громади села, які випасують худобу прийшли до сільської ради. Сільський голова доручив йому, як землевпоряднику, зібрати представників. Було проведено засідання. На ньому були присутні сільський голова, представники громади та підприємець ОСОБА_4 (останній так назвався). ОСОБА_4 з приводу проїзду по пасовищу вантажних автомобілів надав проект по очищенню русла річки "Тиса". Після вивчення наданого проекту було з"ясовано, що проект стосується очищення русла ріки з правого берега. Крім цього, русло ріки не очищалось, а розширялось. В той же час їхнє село та пасовище знаходиться по лівій стороні ріки. У подальшому коли, вантажні автомобілі продовжували їздити пасовищем він, як землевпорядник неодноразово телефонував до поліції на номер "102" та був на стороні громади. Після цього в нього із сільським головою погіршились відносини, останній погрожував судом.

07.06.2017 року сільський голова зібрав нараду. На нараді з'ясовувалось питання щодо нарахування земельного податку. Він доповів сільському голові про процес який триває. Йому було вручено нові функціональні обов"язки. Також сільський голова йому вказав, що він не складає протоколи про неефективне використання громадянами земель.

При отриманні заробітної плати за червень 2017 року позивач дізнався про "догану". Звернувся до бухгалтера, який повідомив про те, що зменшення заробітної плати пов"язане із розпорядженням сільського голови про зняття преміювання.

Обставини наведені у акті про відмову надати письмові пояснення від 12.06.2017 року не відповідають дійсності. Він вчасно виходить на роботу. Залишає робоче місце по закінченню робочого дня.

Відповідачі, представник відповідача в судове засідання не з"явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень (крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 працює на посаді землевпорядника у Теківській сільській раді Виноградівського району (а.с.7-8). 20.03.2008 року йому присвоєно 13 ранг державного службовця.

Розпорядженням Теківського сільського голови №18-к від 12 червня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності землевпорядника сільської ради», ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни (систематичне запізнення на роботу, самовільне залишення робочого місця без поважних причин, по особистим питанням, які не зв'язані з роботою) та оголошено догану (а.с.10). 12.06.2017 року сільським головою, працівниками Теківської сільської ради складено акт про відмову працівника надати письмові пояснення (а.с.11).

За названим актом 12.06.2017 року о 14.00 у службовий кабінет голови Теківської сільської ради запрошений землевпорядник сільської ради ОСОБА_1, якому запропоновано надати письмове пояснення з приводу систематичного порушення трудової дисципліни в період з березня по червень місяць 2017 року, а саме: щоденне запізнення на роботу більше як на 30 хвилин, періодичне відлучення на протязі робочого дня з місця робот.

Однак, до акту не долучено жодних доказів повідомлення позивача про час та місце розгляду вищевказаного питання. Відомості про те, що позивачу пропонували надавати письмові пояснення про порушення трудової дисципліни у присутності осіб, вказаних в акті, - відсутні.

Відповідно до ст. 148 КЗпП, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема, показаннями позивача, як свідка, змістом вказаних документів, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, складанні акту, вказані вимоги Закону не дотримав, а обмежився загальними фразами про порушення трудової дисципліни, без конкретизації обставин за яких вчинялись так звані порушення трудової дисципліни та без зазначення порушення позивачем умов трудового договору або правил внутрішнього трудового розпорядку. Крім цього, роботодавець з прийнятим розпорядженням позивача, як працівника, під розписку не повідомив.

Суд приймає твердження позивача про те, що відповідно до ст. 139 КЗпП він працює чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконує розпорядження керівника, додержується трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів, дбайливо ставиться до майна ради. З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається про відсутність відповідних записів про застосування до нього дисциплінарних стягнень . Трудовий стаж позивача на вказані посаді становить більше 15 років.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 КАС України.

У відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності судового рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження, його відповідність до Закону.

Положення ст.19 Конституції України закріплене у ст.9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, наявних у матеріалах справи доказів, на підставі аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 87 цього Кодексу до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. До таких відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором (частина перша статті 90 КАС України).

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що належним підтвердженням витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги є договір про надання правової допомоги та документ, який свідчить про оплату послуг, оформленого у встановленому законом порядку (квитанція, платіжні доручення тощо).

При цьому слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Частиною 3 статті 90 КАС України визначено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, частина 3 статті 90 цього Кодексу набирає чинності з моменту набрання чинності відповідним законом. До цього часу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 набрав чинності Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі - Закону № 4191) статтею 1 якої визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 05.07.2017 року, укладений з адвокатом ОСОБА_2, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/724.

Згідно умов цього договору, адвокат зобов'язується надати послуги юридичного характеру по справі за позовом ОСОБА_1 до Теківської сільської ради, а позивач зобов'язується оплатити ці послуги.

Відповідно до долученого до матеріалів справи акта ГРШ-1 здачі-приймання послуг, адвокатом надані позивачу послуги з надання правової консультації, розробка правової позиції по справі, пошук судової практики, формування та надсилання адвокатського запиту про витребування розпорядження про оголошення догани та іншої інформації по справі, написання та формування адміністративного позову, підготовка та участь в судовому засіданні у Виноградівському райсуді всього 4480,00 грн. за 7 годин.

Оплата послуг з надання правової допомоги підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 72 від 21.08.2017.

Відповідно до частина 1 статті 94 КАС України судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути з місцевого бюджету Теківської сільської ради Виноградівського району судові витрати в розмірі 4480,00 грн.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 160,161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Теківського сільського голови № 18-к від 12.06.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності землевпорядника сільської ради».

Стягнути з Теківської сільської ради Виноградівського району (код 04349194, Виноградівський район, с. Теково, вул. Дружби, 183) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 Виноградівського району понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 4480,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий В. Р. Трагнюк