Справа № 826/15360/15
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2017 р. м. Київ К/800/3889/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайла О.М.
СуддівБорисенко І.В.
Веденяпіна О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.12.2015 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 р.

у справі № 826/15360/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач) звернулося з позовом до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 р. №15911/0084/2810.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 12 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, позов задовольнив: визнав протиправним та скасував рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 р. № 15911/0084/2810, судові витрати в сумі 182,70 грн. присудив на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Позивач надіслав на адресу суду письмові заперечення на касаційну скаргу, за змістом яких проти вимог останньої заперечує та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04 червня 2015 року за результатами проведення фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) господарського об'єкту АЗС №16-002, що розташований за адресою: м. Кременчук, Полтавська обл., вул. 50-річчя СРСР, 2-а, платника податків ПАТ «Укрнафта», складено Акт №0084/28-10/39-30/00135390, яким встановлено факт реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, а саме: реалізовано пачку сигарет «Monte Carlo Blue» за ціною 14,73 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 04 червня 2015 року 11 год. 46 хв. №2769. На пачці виробником нанесена ціна 14,00 грн. Вартість наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів згідно акта опису становить 10 380,65 грн.

На підставі Акта перевірки 25 червня 2015 року відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 15911/0084/2810, яким до позивача у зв'язку з порушенням вимог частини 13 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів») застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 380,65 грн.

У відповідності до статті 11№ Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Відповідно до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків (підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Рішенням Кременчуцької міської ради від 30.01.2015 р. «Про встановлення ставки акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у м. Кременчуці» встановлено ставку акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (у т.ч. тютюнових виробів) у відсотках від вартості (з податком на додану вартість) у м. Кременчуці у розмірі 5 відсотків.

З метою правильного застосування норм податкового законодавства листом Державної фіскальної служби України від 20.01.2015 р. №1519/7/99-99-19-03-03-17 роз'яснено, що обчислення граничної роздрібної ціни тютюнових виробів (ГРЦТВ) відбувається наступним чином: ГРЦТВ = МРЦ : 100 х 105.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується позивачем, максимальна роздрібна ціна на товар (сигарети з фільтром «Monte Carlo Blue») була встановлена у розмірі 14,00 грн. грн. Із застосуванням вимог пункту 29.1 статті 29 Податкового кодексу України граничною роздрібною ціною тютюнових виробів сигарет «Monte Carlo Blue» є 14,70 грн., що відповідає належній ціні реалізації зазначених сигарет.

Водночас, під час перевірки, контролюючим органом встановлено факт реалізації позивачем пачки сигарет «Monte Carlo Blue» по ціні 14,73 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 04 червня 2015 року 11 год. 46 хв. №2769, яким, в свою чергу, засвідчується факт порушення позивачем максимальних роздрібних цін на підакцизні товари (у даному випадку тютюнові вироби).

При цьому, позивач помилково вважає, що базою оподаткування є ціна продажу, а не максимальна роздрібна ціна.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведеного можна зробити висновок, що позивачем у межах заявленого позову не спростовано встановленого контролюючим органом факту порушення положень статті 11№ Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», внаслідок чого до нього застосовано штрафні санкції оскаржуваним рішенням.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи, що суди повно і правильно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріально та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210-232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2011 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2012 р. у справі №2а-4557/11/2670 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддяНечитайло О.М.
Судді Борисенко І.В.
Веденяпін О.А.