Справа № 324/704/17
Суддя: Каретник Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/704/17
Провадження № 2-а/324/27/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

23 серпня 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Каретник Ю.М., при секретарі Савченко Н.В., за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 929852 від 03.05.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 травня 2017 року інспектором з дорожнього нагляду Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 929852 від 03.05.2017 року, якою на позивача було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало, на думку відповідача, порушення позивачем 19.04.2017 року Правил дорожнього руху, а саме: порушення вимог знаку 3.21 «Вїзд заборонено» під час вїзду на автозаправну станцію, що розташована на початку вулиці Магістральної у м. Пологи.

Однак, позивач не погоджується із фактами, вкладеними у постанові серії АР № 929852 від 03.05.2017 року, оскільки вважає, що дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено» встановлено з порушенням вимог п. 10.1.1 та п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», окрім того, на вїзді до автозаправної станції поряд зі знаком 3.21 «Вїзд заборонено» була відсутня будь-яка дорожня розмітка, що виключає наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, а також пояснив, що позов ним було подано 15 травня 2017 року безпосередньо до канцелярії суду, а оскаржувана постанова була винесена 03 травня 2017 року у його присутності і у цей же день він отримав її копію. Протокол про адміністративне правопорушення у даному випадку не складався. Також позивач зазначив, що йому було відомо про встановлений чинним законодавством десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, однак у період із 11 травня 2017 року по 13 травня 2017 року він перебував у відрядженні у м. Києві і не взяв із собою документи для направлення до суду даного адміністративного позову поштою. Також він зазначив, що на сайті суду він не знайшов інформації про перенесення робочого дня на 13 травня 2017 року. Будь-яких причин, які б перешкоджали йому звернутися до суду у період із 04 травня 2017 року до 10 травня 2017 року, він назвати суду не зміг. Окрім того, він зазначив, що постанова підлягає скасуванню ще й тому, що чинним законодавством не передбачено можливості фіксування порушень за допомогою камер відеоспостереження, встановлених на АЗС, і використання записів із вказаних камер як доказів вчинення правопорушень, а відповідач сам безпосередньо не спостерігав факт вчинення порушення, за яке було винесено оскаржувану постанову.

Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно із ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому варто зазначити, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, а також із пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, оскаржувана постанова винесена відповідачем 03 травня 2017 року і у цей же день отримана позивачем. Вказаний факт позивачем не заперечується.

Однак позов про скасування постанови серії АР № 929852 від 03.05.2017 року надійшов до суду лише 15 травня 2017 року, тобто після спливу десятиденного строку для звернення до адміністративного суду.

При цьому, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 850-р «Про перенесення робочих днів у 2017 році» з метою створення сприятливих умов для святкування 9 травня - Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (Дня перемоги) та 24 серпня - Дня незалежності України, а також забезпечення раціонального використання робочого часу рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, Державної казначейської служби та банківських установ) перенести у порядку і на умовах, визначених законодавством, у 2017 році для працівників, яким установлено пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочі дні з: понеділка 8 травня - на суботу 13 травня; пятниці 25 серпня - на суботу 19 серпня.

На виконання вказаного Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 850-р Пологівським районним судом Запорізької області було видано власний наказ від 21 грудня 2016 року № 19-о «Про перенесення робочих днів у 2017 році», відповідно до якого робочий день з понеділка 8 травня 2017 року було перенесено на суботу 13 травня 2017 року.

Тобто, субота 13 травня 2017 року - останній день подання позову до суду, був для Пологівського районного суду Запорізької області робочим днем.

У позовній заяві та доданих до неї документах, а також під час розгляду справи позивач клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявляє та не зазначає жодних обставин, що можуть бути визнані поважними причинами пропуску ним строку на звернення до адміністративного суду. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, у тому числі й датовані періодом з 03 травня 2017 року до 15 травня 2017 року, на підставі яких можливо було встановити причини пропуску позивачем вказаного вище процесуального строку.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи встановлені законодавством приписи щодо строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним адміністративним позовом без поважних причин.

При цьому суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Не вирішення питання про можливість застосування строків звернення до суду може свідчити про порушення права на справедливий суд, яке закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що на підставі позовної заяви ОСОБА_1, доданих до неї матеріалів та пояснень позивача суд не зміг встановити поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду і тому не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, дана позовна заява має бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 107, 155, 158-160, 165, 186, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 929852 від 03.05.2017 року залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя: