Справа № 803/203/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6385/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Яворського І.О., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Волинській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ, відповідач) про зобовязання провести нарахування та виплату недонарахованої індексації заробітної плати за період з 01.02.2010 року по 31.05.2012 року у розмірі 8068,75 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.02.2010 року по 31.05.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, Нововолинською ОДПІ у повному обсязі не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати за період з 01.02.2010 року по 31.05.2012 року, тому позивачем недоотримано 8068,75 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою).

Статтею 233 КЗпП України визначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Перевіркою встановлено, результати якої не скасовані в судовому порядку, що індексація заробітної плати Нововолинської ОДПІ проводилась з порушенням п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а саме при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалось базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів.

З розрахунку суми індексації заробітної плати по ОСОБА_1, наданого відповідачем, слідує, що у період з 01.02.2010 року по 31.05.2012 року недоплачена сума індексації заробітної плати позивача становить 8068,51 грн.

Суд першої інстанції відповідно до положень частини 2 статті 244-2 КАС України відступив від позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25.11.2015 року, оскільки предмет розгляду даної справи не є тотожними тим, що був предметом розгляду у справі, яка розглядалась Верховним Судом України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку щодо порушень в нарахуванні індексації позивачу, позаяк ні з акта, ні з припису не простежується, що такі стосуються позивача. Крім того, в приписі не зобовязується відповідача нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що як у позивача так і у відповідача відсутні документи (докази), що підтверджують правомірність заявлених вимог.

Не взято до уваги, що нарахування індексації проведено як за повний місяць роботи та не враховано фактично відпрацьовані дні.

Проігноровано позицію ВСУ викладену в постанові від 25.11.2015 року (справа № 822/504/13а)

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 25.06.2002 року був призначений на посаду старшого державного податкового інспектора групи правового забезпечення Нововолинської ОДПІ. З дати призначення на посаду позивач працював на різних посадах у Нововолинській ОДПІ, яка неодноразово реорганізовувалось, зокрема, з 29.04.2016 року з метою реалізації пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 року № 892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» ОСОБА_1 призначений в порядку переведення з Нововолинської ОДПІ на посаду головного державного інспектора юридичного сектору Володимир-Волинської ОДПІ. Дані обставини підтверджуються копією наказу Нововолинської ОДПІ від 25.06.2002 року № 31-о, копією наказу Володимир-Волинської ОДПІ від 29.04.2016 року № 50-о, довідкою Володимир-Волинської ОДПІ від 02.02.2017 року № 14/Б/03-16-04-26 (а.с. 9-11).

З матеріалів справи слідує, що у період з 25.09.2012 року по 12.10.2012 року на виконання звернення Управління Служби безпеки України у Волинській області, посадовою особою Володимир-Волинської ОДФІ проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства України при нарахуванні та виплаті індексації грошових доходів службовим особам Нововолинської ОДПІ за період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року, за результатами якої складено довідку від 12.10.2012 року (а.с. 66-73).

Перевіркою встановлено порушення Нововолинською ОДПІ виконання вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», що призвело до недоотримання працівниками Нововолинської ОДПІ індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року на загальну суму 182754, 03 грн., в тому числі і позивачем.

На підставі висновків перевірки Володимир-Волинської ОДФІ прокуратурою Волинської області на адресу територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області (далі ТДІПП у Волинській області) направлено лист від 05.11.2012 року № 07/1-1367 вих. 12, згідно з яким доручено провести перевірку дотримання законодавства про оплату праці службовими особами Нововолинської ОДПІ.

09.11.2012 року інспектором ТДІПП у Волинській області проведено перевірку дотримання Нововолинською ОДПІ вимог Закону України «Про оплату праці», у звязку з чим було складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 03-21-021/0462 (а.с. 74-95) та винесено припис № 03-01-04/0462-0398 від 16.11.2012 року (а.с. 96-100).

У вищевказаному приписі зазначено, що індексація заробітної плати проводилась з порушенням п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а саме при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалось базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів. У період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року на підставі наказів керівників Нововолинської ОДПІ працівникам проводились виплати, які носять стимулюючий характер, з одночасним не нарахуванням і виплатою індексації, яка носить обовязковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці». У звязку з виявленими порушеннями, приписано, зокрема, дотримуватись вимог п. 2, 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526 (а.с. 99).

Судом встановлено, що вищезазначений припис був оскаржений Нововолинською ОДПІ в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 року (а.с.28-33) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.10.2015 року (а.с. 35-40), у справі № 2а/0370/4007/12 у задоволенні адміністративного позову Нововолинської ОДПІ до ТДІПП у Волинській області про визнання протиправним та скасування припису інспекції з питань праці від 16.11.2012 року № 03-01-04/0462-0398 в частині зазначення порушень, зокрема, щодо дотримання вимог п. 2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526 відмовлено повністю (а.с. 20-27).

30.01.2017 року позивач звернувся із листом до Володимир-Волинської ОДПІ про нарахування та виплату йому ненарахованої суми індексації за період з 01.02.2010 року по 31.05.2012 року за час роботи у Нововолинській ОДПІ та компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати (а.с.18).

Листом від 13.02.2017 року № 20/03-16-05 відповідач повідомив, що Володимир-Волинська ОДПІ є правонаступником Нововолинської ОДПІ. При реорганізації Нововолинської ОДПІ шляхом приєднання не було передано жодних документів, які підтверджують вказані у заяві факти, а саме акт перевірки Володимир-Волинської ОДФІ, акт перевірки ТДІПП у Волинській області, припис за результатами перевірки, де було б вказано перелік осіб та суми не донарахованої індексації. Відсутність оригіналів документів робить неможливим вивчення порушень при нарахуванні та виплаті індексації по суті, відтак Володимир-Волинська ОДПІ не має правових підстав щодо нарахування та виплати індексації та компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати (а.с. 19).

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з нормами статей 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5.

Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою).

Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9рп/2013 визначено, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Згідно з частин 1-4 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників обчислюється відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, (далі Порядок №1078) згідно з п.1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, крім інших, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно пункту 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.

Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.

Приписом територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області №03-01-04/0462-0398 від 16.12.2012 року, який є чинний та не скасований під час його оскарження в судовому порядку встановлено, що основним нормативним документом, який регулює умови оплати праці установи, де працював позивач є постанова Кабінету Міністру України 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Відповідно до зазначеного нормативного документу останнє підвищення посадових окладів працівників відбулось у лютому 2008 року, а тому базовим періодом для обчислення індексації заробітної плати працівників, які працюють в установі з лютого 2008 року і в яких не зростали доходи на суму, що перевищує розмір індексації є лютий 2008 року.

Перевіркою встановлено, що індексація заробітної плати відповідачем проводилась з порушенням п.5 Порядку, а саме при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалося базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів.

Таким чином, в період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року працівникам Нововолинською ОДПІ, в тому числі і позивачу, проводились виплати, які носили стимулюючий характер, з одночасним не нарахуванням і виплатою індексації, яка носить обовязковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці».

Отже, вимоги позивача про нарахування та виплату не донарахованої суми індексації заробітної плати за період з 01 лютого 2010 року по 31 травня 2012 року в розмірі 8 068,51 грн. є підставними та підлягають до задоволення.

За статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності 1 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Враховуючи те, що відповідач не донарахував позивачу суму індексації заробітної плати за період з 01 лютого 2010 року по 31 травня 2012 року в сумі 8068,51 грн., тому позовні вимоги про нарахування та виплату суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати за період з 01 лютого 2010 року по 31 травня 2012 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування частини 2 статті 244-2 КАС України та відступу від позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25.11.2015 року, оскільки предмет розгляду даної справи не є тотожними тим, що був предметом розгляду у справі, яка розглядалась Верховним Судом України. Крім того, позовні вимоги є взаємоповязаними та підлягають задоволенню у разі наявності необхідних на те правових підстав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Володимир-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Волинській області залишити без задоволення, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 803/203/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст судового рішення виготовлено 23.08.2017 року.