Справа № 812/543/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/543/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання - Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача - Панченка Ю.В.,

представника відповідача - Шульковської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.08.2016,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Краснодонвугілля» (далі ПРАТ «Краснодонвугілля» або позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із припиненням юридичної особи - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську міжрегіонального головного управління ДФС, ухвалою суду від 30.05.2017 здійснено заміну у справі останньої належним відповідачем, а саме на Офіс великих платників податків ДФС України (далі Офіс великих платників податків ДФС або відповідач).

Позовні вимоги ПРАТ «Краснодонвугілля» обґрунтовані наступним.

23.08.2016 начальником СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС Мироненко А.П. було винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій, яким до ПРАТ «Краснодонвугілля» застосовано штрафні санкції у розмірі 33 551,91 грн та збільшена сума грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість на 134207,62 грн за період з 01.12.2015 по 31.12.2015, всього на суму 167759,53 грн, яке отримано позивачем 29.08.2016.

Підставою для нарахування зазначених сум послужив акт перевірки №46/28-05/32363486 від 05.08.2016 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ «Краснодонвугілля» з питань підтвердження фінансово-господарських операцій з ПП «Монарх-Лугторг» за період з 01.11.15 по 30.11.15». За результатами перевірки були зроблені висновки про порушення ПРАТ «Краснодонвугілля» п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України внаслідок відсутності з боку контрагента ознак господарської діяльності, відсутності даних про його місцезнаходження, а також відсутності інформації про податкову звітність.

ПРАТ «Краснодонвугілля» 02.09.2016 була подана скарга до Міжрегіонального Головного управління Державної Фіскальної Служби України, однак рішенням про результати розгляду скарги від 29.11.2016 №9709/10/28-10-10-4-33, вона була залишена без задоволення.

12.12.2016 позивач звернувся с повторною скаргою до голови Державної Фіскальної служби України, яка також була залишена без задоволення рішенням про результати розгляду скарги від 07.02.2017 №2215/6/99-99-11-01-02-25, та отримано позивачем 10.02.2017.

Позивач з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 23.08.2016 не згодний з огляду на те, що правовідносини з контрагентом підтверджено належними первинними документами. Крім того, ПП «Монарх-Лугторг» зареєстроване за адресою: пр. Леніна 139, корпус А, кабінет 4, м. Лисичанськ, Луганської області, 93120. Оскільки даний запис внесений до ЄДРПОУ 18.07.2016, тобто на момент здійснення перевірки, то працівники контролюючого органу мали можливість дізнатися про нове місце розташування ПП «Монарх-Лугторг» та здійснити виїзну документальну перевірку за місцем знаходження контрагента.

Крім того, вважає, що при вирішенні питання відносно позивача щодо застосування чи незастосування заходів зі стягнення штрафу та пені відповідач повинен був керуватися положеннями п. 9-4 Розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та нормами Закону №1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції. Також зазначив, що позивачем отримано сертифікат №2758 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий 01.09.2014 Торгово-промисловою палатою, яким засвідчені форс-мажорні обставини щодо обов'язку платника податків.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2016 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні пред'явленому позову, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав заперечення проти адміністративного позову (а.с. 120-125, 181-184), у яких зазначив наступне.

Фахівцями СДПІ з обслуговування великих платників у м.Луганську МГУ ДФС проведено документальну невиїзну перевірку ПРАТ «Краснодонвугілля» з питань підтвердження фінансово-господарських відносин з ПП «Монарх-Лугторг» за період з 01.11.2015 по 30.11.2015, за результатами якої складено акт «46/28-05/32363486.

За результатами перевірки встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 завищено податковий кредит у сумі 134208 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість. На підставі акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 23.08.2016 № про збільшення ПРАТ «Краснодонвугілля» суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість та застосування штрафних санкцій на суму 167759,53 грн.

Зазначив, що до перевірки ПРАТ «Краснодонвугілля» було надано договір №419/379-У/11-15 КУО від 20.11.2015, в п.2.4 якого зазначено, що гарантії підтверджуються сертифікатом. Однак відповідний сертифікат позивачем надано не було.

Крім того, до перевірки були надані товарно-транспортні накладні, але вони не можуть підтверджувати факт транспортування нафтопродуктів, оскільки не відповідають вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України. Додатком 3 до Інструкції затверджено форми бланків товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти). Надані ПП «Монарх-Лугторг» товарно-транспортні накладні затвердженій формі не відповідають. Також, до перевірки не надано акти приймання продукції за якістю за формою №14-НК, у зв'язку із чим, на думку представника відповідача, не можливо підтвердити факт приймання нафтопродуктів.

Довідкою від 25.12.2015 №125/12-14-15-01/21 засвідчено відсутність ПП «Монарх-Лугторг» за місцезнаходженням: м.Сєвєродонецьк, вул.Богдана Ліщина, буд.38.

ПРАТ «Краснодонвугілля» зареєстроване за адресою: вул.Енергетиків, 54, м.Сєвєродонецьк, офісна кімната підприємства. СДПІ за результатами проведеного моніторингу податкової звітності з податку на додану вартість за 2014-1016 роки та інформаційних баз даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено придбання ПРАТ «Краснодонвугілля» товарів, заборонених для переміщення до/та з неконтрольованих територій товарів за кодом УКТЗЕД 2710. У зв'язку із цим, на підприємство було направлено запит про надання пояснень №1345/10/28-05-41 від 29.03.2016. На момент проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від ПРАТ «Краснодонвугілля» відповідь не отримано. Згідно положень Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, ПРАТ «Краснодонвугілля» не могло фактично отримати від ПП «Морнах-Лугторг» керосин ТС-1 в кількості 25,6 тон на суму 805245,7 грн, у тому числі ПДВ 134207,62 грн, відповідно не мало право включати цю суму до податкового кредиту за грудень 2015 року.

Станом на дату написання акта перевірки, інформація щодо власних/орендованих офісних/складських приміщень у ПП «Монарх-Лугторг» відсутня. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (Форма 1-ДФ) за жовтень-листопад 2015 року, кількість працюючих становить - 2 особи. Платником податків додаток АМ декларації з податку на прибуток до податкового органу не надавався, отже у підприємства відсутні власні основні засоби, складські приміщення, транспортне та торгівельне обладнання для здійснення господарської діяльності, ділянок, транспортних засобів. За результатами аналізу даних податкової звітності та інформації з зовнішніх джерел встановлено відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання (декларація на прибуток), що на думку відповідача дає змогу ставити під сумнів факт здійснення суб'єктом господарювання задекларованого виду діяльності. Це, в свою чергу, свідчить про відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження нафтопродуктів.

На підставі викладеного, просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що ПРАТ «Краснодонвугілля» 14.06.2004 зареєстроване в якості юридичної особи, , місцезнаходження: м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, буд.54, є платником податку на додану вартість з 18.04.2003 (а.с.57-67, 174-175).

Відповідно до наказу СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ ДФС від 15.07.2016 №74 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, завідувачем сектору перевірок ризикових платників відділу аудиту була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПРАТ «Краснодонвугілля» з питань підтвердження фінансово-господарських відносин з ПП «Монарх-Лугторг» за період з 01.11.2015 по 30.11.2015, за результатами якої складно акт від 05.08.2016 №46/28-05/32363486 (т.1 а.с.12-17).

Копію зазначеного наказу, а також повідомлення від 15.07.2016 №49 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було надіслано на адресу ПРАТ «Крсанодонвугілля» листом від 18.07.2016 за №3368/10/28-05-14 та отримано позивачем 21.07.2016 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.18-31).

Згідно акта від 05.08.2016 №46/28-05/32363486 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ "Краснодонвугілля» з питань підтвердження фінансово-господарських відносин з ПП «Монарх-Лугторг» за період з 01.11.2015 по 30.11.2015 встановлено порушення ПРАТ «Краснодонвугілля» п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 завищено податковий кредит у сумі 134208 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 134208 грн, у тому числі за грудень 2015 року у сумі 134208 грн по взаємовідносинам з ПП «Монарх-Лугторг» (т.1 а.с.12-17).

На підставі вказаного акта СДПІ з обслуговування великих платників у м.Луганську МГУ ДФС було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.08.2016 №, яким ПРАТ «Краснодонвугілля» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем на податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 134207,62 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 33551,91 грн (т.1 а.с.11).

Позивач, не погодившись із рішенням відповідача № від 23.08.2016 скористався своїм правом адміністративного оскарження та 02.09.2016 подав скаргу на ім'я начальника МГУ ДФС (т.1 а.с.152-157).

Рішенням СДПІ з ОВП від 29.11.2016 №9709/10/28-10-10-4-33 скарга позивача залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 23.08.2016 № - без змін (т.1 а.с.159-162).

12.12.2016 за №1/4-960 ПРАТ «Краснодонвугілля» звернулося із повторною скаргою до голови ДФС України на рішення від 23.08.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій (т.1 а.с.163-168).

Рішенням ДФС від 07.02.2017 №2215/6/99-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ ДФС від 23.08.2016 № залишено без змін, скарга позивача - без задоволення (т.1 а.с.169-173).

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що господарські операції проведені в межах договору з постачання нафтопродуктів, укладеного з контрагентом ПП «Монарх-Лугторг», фактично не спричинили настання реальних правових наслідків, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі ПК України)) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі ст. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Судом встановлено, що між позивачем та ПП «Монарх-Лугторг» був укладений договір постачання ресурсів від 20.11.2015 №419/379-У/11-15КУО. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору, кількість та номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до договору (т.1 а.с.22-25).

Згідно специфікації від 20.11.2015 №852/1/11-15 постачальник в особі ПП «Монарх-Лугторг» передає, а покупець приймає та сплачує керосин ТС-1 (РТ, Jet) ГСТУ у кількості 25 тон на суму 655208,25 грн., ПДВ 131041,65 грн., загальна сума 786249,90 грн. (а.с.26).

На виконання договору поставки від 20.11.2015 №419/379-У/11-15КУО ПП «Монарх-Лугторг» виписано податкову накладну №59 від 20.11.2015 на загальну суму 805245,70 грн., в тому числі податок на додану вартість 134207,62 грн., яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, реєстраційний номер (т.1 а.с.19, 176-177).

Згідно прибуткового ордеру №107 від 20.11.2015 ПРАТ «Краснодонвугілля» паливо для реактивних двигунів ТС-1 прийнято фактично у кількості 25,6040 т на суму 671038,08 грн (т.1 а.с.21).

ПРАТ «Краснодонвугілля» сума ПДВ у розмірі 134208 грн відображена у податковій декларації від 20.01.2016 № за грудень 2015 року, що не заперечувалось сторонами (т.2 а.с.23-27).

Оплату згідно договору від 20.11.2015 №419/379-У/11-15КУО здійснено ПРАТ «Краснодонвугілля» платіжним дорученням №20492 від 23.11.2015 на суму 805245,70 грн, в тому числі ПДВ - 134207,62 грн (т.1 а.с.178).

ПП «Монарх-Лугторг» 20.11.2015 за №2011027 виписано товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів всього на суму 805245,70 грн. (т.1 а.с.20). Також між сторонами складено акт №107 від 20.11.2015 приймання нафтопродуктів за кількістю (т.1 а.с.18).

Відповідно до п.2.3 договору постачання від 20.11.2015 №419/379/У/11-15КУО якість, упаковка та маркування ресурсів повинні відповідати нормам, встановленим сертифікатом виробника, діючим стандартам (ТУ, ДСТУ) для даного виду ресурсів, а також спеціальним технічним вимогами, якщо такі встановлені угодою сторін, зазначеним в специфікаціях.

Гарантія відповідності ресурсів вимогам п.2.3 підтверджується сертифікатом або паспортом постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником), які надсилаються покупцю на кожну партію поставки ресурсів (п.2.4 договору).

П.3.2 договору передбачено, що поставка ресурсів здійснюється відповідно до підписаної сторонами специфікації тільки за листом-заявкою покупця визначеними партіями та у визначені строки, які не перевищують загальний строк поставки по договору.

Відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні» від 01.02.2005 №28, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.05.2005 за №466/10746, товари з кодом 2710 підлягають обов'язковій сертифікації.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем всупереч вказаним умовам договору не було надано ані до перевірки, ані до суду в ході розгляду справи відповідний сертифікат або паспорт постачальника чи виробника, що унеможливлює визначення походження придбаних та використаних нафтопродуктів. Крім того, суду також не надано листи-заявки згідно п.3.2 договору.

Також, суд звертає увагу, що а самому акті приймання нафтопродуктів за кількістю №107 від 20.11.2015 зазначено про відсутність додання до накладних копії паспорта (т.1 а.с.18).

Відповідно до договору, юридичною та фактичною адресою сторін зазначено: покупець ПРАТ «Краснодонвугілля» - м.Сєвєродонецьк та постачальник ПП «Монарх-Лугторг» - м.Сєвєродонецьк.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, що також відображено в акті контролюючого органу, всі виробничі потужності ПРАТ «Краснодонвугілля», в тому числі рухоме та нерухоме майно, складські приміщення ті ін. перебувають за місцем фактичного знаходження підприємства у м.Краснодон (Сорокине) Луганської області, тобто на тимчасово не підконтрольній українській владі території. Крім того, придбаний у ПП «Монарх-Лугторг» керосин, згідно його ж пояснень, знаходився на зберіганні у складських приміщеннях ПРАТ «Краснодонвугілля» за фактичною адресою (адресою знаходження майна) підприємства та був використаний у власній господарській діяльності.

Порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей здійснюється відповідно до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей від 12.06.2015 №415ог (далі Порядок), затвердженого Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) .

Додатком №6 даного Порядку передбачені заборонені для переміщення до/та з неконтрольованих територій товарів з наступними кодами УКТЗЕД:

- 271012 - бензини спеціальні, легкі дистиляти;

- 271020 - інші нафтопродукти;

- 271019, 271020 - середні дистиляти, гас;

- 271019 - паливо пічне побутове, паливо рідке (мазут).

Таким чином, суд погоджується з доводами контролюючого органу стосовно того, що ПРАТ «Краснодонвугілля» згідно положень даного Порядку не могло фактично отримати від ПП «Монарх-Лугторг» керосин ТС-1 в кількості 25,6 тон для використання у власній господарській діяльності в м.Краснодон (Сорокине) Луганської області. Документи на складські приміщення, де зберігався придбаний керосин, журнали видачі керосину відповідним особам суду також не надані. До того ж, всі первинні документи датовані однією датою, а саме 20.11.2015, проте реально вичинити зазначені дії (придбання та постачання) в часі є технічно неможливим.

Слід зазначити, що відповідно до акта приймання нафтопродуктів від 20.11.2015 №107 поставка здійснена автомобільним транспортом VOLVO ВВ 84-02 СВ, причеп ВВ42-54ХТ ТТН №2011027 від 20.11.2015 (т.1 а.с.18).

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Ця Інструкція не поширюється на видобуток нафти, здавання її з системи магістральних нафтопроводів споживачам та на міждержавні перевезення нафти і нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до п.5.4.1 Інструкції перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568 (далі - Правила), та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования».

Відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників.

У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства (п.7.5.8 Інструкції).

Крім того, згідно п.11.5 Правил, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику (п.11.6 Правил).

Дослідивши надану позивачем ТТН №2011027 від 20.11.2015 судом встановлено, що вона не містить підпису водія ОСОБА_4 та вантажоодержувача (т.1 а.с.20).

Крім того, у вказаній ТТН відсутнє зазначення пункту розвантаження, при цьому позивачем не надано документів, які б вказували на місце поставки товару.

Згідно п.5.4.3 Інструкції про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Наданий позивачем акт приймання нафтопродуктів містить підписи осіб, які брали участь у складанні із зазначенням іх прізвищ, імен та по батькові, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак не містить зазначення їх посад (від одержувача чи від відправника), а також не містить підпису водія ОСОБА_4

Наказом Міністерства палива та енергетики України Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 04.06.2007 №271/121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за №762/14029 затверджено Інструкцію з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція №271/121).

Інструкція встановлює єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти (далі - нафта) та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску.

Відповідно до п.п.6.1.4 Інструкції №271/121 перед прийманням нафти та/або нафтопродукту необхідно:

- відібрати точкові проби з транспортного засобу і скласти сукупну пробу у відповідності до вимог ДСТУ 4488 та розділу 4.2 цієї Інструкції для проведення приймально-здавальних і контрольних випробувань;

- перевірити у пробах нафтопродуктів (візуально) наявність води і механічних домішок;

- зареєструвати відібрану сукупну пробу нафти та/або нафтопродукту в журналі реєстрації проб за формою № 3-НК і провести приймально-здавальні випробування;

- порівняти дані приймально-здавальних випробувань з даними паспорта якості вантажовідправника і, у разі відсутності розбіжностей, надати дозвіл на зливання нафти та/або нафтопродукту;

- записати до паспортів якості вантажовідправника і журналу реєстрації проб номери транспортних засобів, якими доставлено нафту або нафтопродукти, а також номери резервуарів, до яких їх злито.

Позивачем суду відповідний журнал реєстрації проб суду надано не було.

Крім того, п.п.6.1.19 Інструкції №271/121 визначено, що за даними результатів випробувань складається акт приймання продукції за якістю (у день завершення приймання) за формою N 14-НК, у якому має бути вказано:

- назва вантажоодержувача нафти та/або нафтопродукту і його місцезнаходження;

- номер і дата складання акта, місце приймання нафти та/або нафтопродукту, час початку і завершення приймання. У разі, коли приймання здійснено з порушенням термінів, в акті зазначається причина затримки і час її виникнення;

- прізвище, ім'я та по батькові осіб, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродукту за якістю, місце їх роботи, посади, дата і номер довіреності (доручення) представника на приймання продукції за якістю, а також довідка про ознайомлення цих осіб з порядком приймання продукції, установленим цією Інструкцією;

- найменування і місцезнаходження вантажовідправника;

- дата і номер телеграми про виклик представника вантажовідправника;

- номер і дата договору про поставку нафти та/або нафтопродуктів, рахунку-фактури, транспортного документа (накладної, коносамента тощо) і паспорта якості;

- дата надходження нафти та/або нафтопродукту до станції призначення, час видачі вантажоодержувачу вантажу органом транспорту, час відкриття опломбованих транспортних засобів;

- номер і дата складання комерційного акта, якщо такий складено під час отримання нафти та/або нафтопродуктів від органів транспорту;

- умови зберігання нафти та/або нафтопродуктів на складі вантажоодержувача до складання акта;

- стан тари на момент огляду, стан зовнішнього маркування тари, а також кількість (маса) нестандартної продукції;

- за чиїми пломбами (ЗПП вантажовідправника чи транспортувальника) відвантажено й отримано нафту та/або нафтопродукти, їх справність, наявність відтисків, відповідність фактичних відтисків на пломбах відтискам, зазначеним у транспортних документах;

- відомості про відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів,номер і дата акта відбирання проб і надання проб до відповідної випробувальної лабораторії на випробування;

- номер і назва нормативних документів, згідно з якими здійснювалось контролювання якості нафти та/або нафтопродуктів;

- висновки випробувальної лабораторії щодо можливості доведення до відповідної якості (виправлення) нафтопродукту або переведення його до іншої марки з посиланням на нормативний документ;

- інші відомості, які на думку осіб, що беруть участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю, необхідно зазначити в акті.

Акт приймання нафтопродуктів за якістю за формою N 14-НК підписується всіма особами, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю (п.п.6.1.20 Інструкції №271/121).

Разом з тим, ПРАТ «Краснодонвугілля» суду не надано акти приймання продукції за якістю за формою №14-НК.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами реальність здійснення господарських взаємовідносин з ПП «Монарх-Лугторг», а тому суд прийшов до висновку, що контролюючий орган у процесі перевірки встановив обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасників поставок, фактичну неможливість виконання цих поставок саме задекларованим контрагентом, спрямованість дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті.

Фактично позивач створив штучну видимість здійснення господарських операцій з названим контрагентом шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цим контрагентом.

Таким чином, можна стверджувати, що позивачем не надано належних первинних документів в розумінні статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України, що підтверджують факт господарської діяльності та реальність господарських операцій.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 15.12.2015р. по справі №21-4266а15.

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування контролюючим органом штрафної санкції до ПРАТ «Краснодонвугілля» оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд зазначає, що до позивача штрафні санкції застосовано внаслідок порушення ним п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, у зв'язку із чим ПРАТ «Краснодонвугілля» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Отже, спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, а тому посилання позивача на застосування п.9-4 розділу VIII Закону України «2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є недоречним.

Відповідно до п.54.3 ст54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України).

В силу п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, контролюючим органом на підставі вищезазначених норм ПК України за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ «Краснодонвугілля» визначено суму податкового зобов'язання, внаслідок чого застосовано штраф у розмірі 25% суми визначеного податкового зобов'язання, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Щодо застосування в даних правовідносинах Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII, суд зазначає, що відповідно до ст.10 даного Закону протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Тобто, зазначеною нормою закону передбачено звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в силу настання форс-мажорних обставин, підтвердженням чого може слугувати сертифікат. В даних правовідносинах порушення вимог податкового законодавства з боку ПРАТ «Краснодонвугілля» встановлено контролюючим органом внаслідок не підтвердження факту господарської діяльності та реальності господарської операції позивача із контрагентом ПП «Монарх-Лугторг».

Суд критично оцінює доводи представника позивача про необхідність акта приймання нафтопродуктів за якістю за формою №14-НК лише у разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів із посиланням на вимоги п.п.6.1.6 Інструкції №271/121, оскільки це є хибною думкою позивача і звертає увагу, що зазначеною нормою Інструкції №271/121 передбачено складання акта невідповідності якості нафти, що не є тотожнім акту приймання за формою №14-НК.

Посилання представника позивача на факт неможливості підтвердження наявності або відсутності відповідних сертифікатів, документів підтверджуючих зберігання, відпуск товарів у власній господарській діяльності ПРАТ «Краснодонвугілля» внаслідок захоплення майна, що належить ПРАТ «Краснодонвугілля» на непідконтрольній українській владі території, судом сприймаються критично, з огляду на наступне.

З акта перевірки, який датовано 05.08.2016 вбачається, що СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ ДФС було направлено запит на ПРАТ «Краснодонвугілля» від 28.03.2016 №1396/10/28-05-14 про надання інформації та документального підтвердження з приводу фінансово-господарських відносин з ПП «Монарх-Лугторг» протягом листопада 2015 року. Відповідний запит перебуває в матеріалах справи (т.1 а.с.136-138).

Однак, листом від 28.04.2016 № 4/1-347 ПРАТ «Краснодонвугілля» відмовило у наданні пояснень та їх документального підтвердження на запит СДПІ з ОВП у м.Луганську із посиланням на його невідповідність вимогам діючого законодавства (т.1 а.с.132-133).

До того ж, відповідно до наданих представником позивача пояснень та доказів вбачається, що слідчим відділом Сватівського ВП ГУНП в Луганській області за фактами, викладеними в заяві ПРАТ «Краснодонвугілля» з приводу захоплення майна та печатки ПРАТ «Краснодонвугілля» відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 24.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.206-2 КК України та за №0000254 від 14.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України відповідно (т.1 а.с.112-113).

Тобто, перевірка з питань підтвердження фінансово-господарських відносин з ПП «Монарх-Лугторг» проводилась контролюючим органом 05.08.2016, а факт захоплення майна ПРАТ «Краснодонвугллія» мав місце значно пізніше в часі, а саме в березні-квітні 2017 року. Отже, позивач не був позбавлений права надати відповідні первинні документи під час перевірки.

Оскільки під час проведення перевірки позивач не був позбавлений можливості надавати свої пояснення та первинні документи на підтвердження господарських взаємовідносин із контрагентом ПП «Монарх-Лугторг», наразі його посилання на відсутність зазначених документів внаслідок захоплення будівлі на увагу не заслуговують.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо невідповідності наданої ПП «Монарх-Лугторг» ТТН затвердженій формі, оскільки вона є ідентичною формі ТТН, що затверджена Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо не встановлення місцезнаходження ПП «Монарх-Лугторг», оскільки згідно виписки з ЄДРПОУ підприємство зареєстровано за адресою: пр.Леніна, 139, корпус А, каб. 4 м.Лисичанськ Луганськрї області, запис внесений до ЄДРПОУ 18.07.2016, а перевірка контролюючим органом здійснювалась з 01.08.2016 по 03.08.2016. Доступ до ЄДРПОУ відповідач має, а тому на момент проведення перевірки відповідач мав змогу перевірити місце знаходження контрагента згідно адреси, зазначеної в ЄДРПОУ (а.с.68-73).

Разом з тим, дана обставина не спростовує факт нереальності господарської операції позивача із контрагентом ПП «Монарх-Лугторг».

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі плати судового збору позивачу не відшкодовуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 17 серпня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складання постанови в повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 4 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.08.2016,- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 22 серпня 2017 року.

Суддя К.Є. Петросян