Справа № 806/1608/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2017 року Житомир Справа № 806/1608/17

Категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Горкуши М.А.,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи ОСОБА_4 про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи: Житомирська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом, в якому просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області виправити помилку та внести в кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, відомості про встановлений на підставі Закону земельний сервітут "Право проходу і проїзду на велосипеді".

15.08.2017 до суду надійшло клопотання від третьої особи - ОСОБА_4 з проханням залишити без розгляду адміністративний позов в зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та зазначив, що позивачу було відомо про діючий сервітут з моменту укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, тобто з 03.06.2013. Тому ОСОБА_5 пропустила шестимісячний строк звернення до суду.

Представник відповідача погодився із позицією третьої особи, також вважає, що строк звернення до суду необхідно відраховувати з 03.06.2013.

Представники позивача заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про необгрунтованість клопотання, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно зі ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини 2 наведеної статті КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно зі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Як видно із матеріалів справи адміністративний позов подано ОСОБА_5 до суду 09 червня 2017 року.

Предметом розгляду в даній справі є виправлення помилки в частині внесення до кадастрового плану земельної ділянки НОМЕР_2 відомостей про встановлений земельний сервітут від 05.06.2012.

Судом з'ясовано, що у відповідь на звернення представника позивача, 07.06.2016 за вих. № 0-13, ДП "Центр державного земельного кадастру" повідомило про відсутність можливості доступу до інформації та документів, на підставі яких проводилась 05.06.2012 реєстрація сервітуту, оскільки відомості щодо земельних ділянок на території Житомирської області були передані до Головного управління Держземагенства у Житомирській області (а.с.9).

18.05.2017 ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області направлено запит про отримання копій документів на земельну ділянку по АДРЕСА_1, на яку 05.06.2012 встановлений земельний сервітут та документів, що визначають розміри і місце розташування сервітуту на цій земельній ділянці (а.с.18).

Листом від 24.05.2017 № 31-6-0.2-5506/2-17 відповідачем надано копії документів на запит: кадастровий план земельної ділянки, висновок відділу містобудування та архітектури, державний акт про право власності на земельні ділянки, титульну сторінку технічної документації із землеустрою (а.с.19).

25.05.2017 ОСОБА_2 також було подано запит до державного кадастрового реєстратора ОСОБА_6, в якому представник просив надати копії документів, що стали підставою для державної реєстрації обмежень і сервітуту на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

30.05.2017 відділ у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомив позивача про встановлення сервітуту на дану земельну ділянку на підставі технічної документації із землеустрою, виготовленої на замовлення гр.ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Таким чином, позивачем було вчинено вичерпні дії з 07.06.2016 по 30.05.2017, спрямовані: на відновлення, на його думку, порушених прав та з'ясування підстав реєстрації оспорюваного сервітуту на земельній ділянці по АДРЕСА_1; встановлення суб'єкта, який наділений компетенцією усунути порушення прав ОСОБА_5 в земельній сфері добровільному порядку.

Тому суд вважає, що саме від дати останньої відповіді, отриманої з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, тобто з 30.05.2017, у позивача виникло суб'єктивне право на захист порушених відповідачем прав в судовому порядку.

Відтак, ОСОБА_5 обгрунтовано звернулась до суду із вказаним позовом в червні 2017 року.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про зобов'язання виправити помилку та внести в кадастровий план земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, відомості про встановлений на підставі Закону земельний сервітут "Право проходу і проїзду на велосипеді", подано до суду в межах шестимісячного строку звернення до суду з таким позовом, установленого КАС України.

Таким чином, в даній справі відсутні підстави для застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбачені статтею 100 КАС України, а також підстави для залишення позовної заяви без розгляду, передбачені пунктом 9 частини 1 статті 155 цього Кодексу, в протилежному випадку, буде порушено право позивача у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 6 КАС України.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

За наведених обставин, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст ухвали виготовлено: 19.08.2017