Справа № 817/212/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2017 р.Р і в н е 817/212/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
доСільськогосподарського приватного підприємства "Спас"
про стягнення витрат,
В С Т А Н О В И В:

Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" про стягнення витрат зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за січень-грудень 2013 року в сумі 15941,06грн., за січень-червень 2016 року в сумі 5812,98 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачу було надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня 2013 року та з січня 2016 року, за якими відшкодуванню підлягають понесені витрати за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 в сумі 15941,06грн. та за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 в сумі 5812,98грн. на виплату пенсії ОСОБА_2 Вказані розрахунки отримані відповідачем, що підтверджується поштовими повідомлення про вручення відправлень від 15.03.2014 та від 28.01.2016. У встановлений законодавством строк СПП "Спас" заборгованість по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій сплачено не було.

Представник позивача в судовому засіданні 31.07.2017 адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.122-124). Представник відповідача в судовому засіданні 31.07.2017 пояснив, що позивач здійснює стягнення за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на підставі Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії громадянці ОСОБА_2 №843/02 від 06.03.2014, однак у вказаному розрахунку не вказано, з яких саме статей фактичних витрат складається дана пенсія, не зазначено розміру пенсії, надбавки, доплати, підвищення з інших джерел. Зазначив, що в уточнюючому розрахунку по ОСОБА_2 за 2013 рік змінилась сума до сплати за рік з 15941,06грн. стала 9826,65грн. Вказав, що у відповідь на запит позивачем надано відповідь в якій зазначено, що основний розмір пенсії з 01.01.2012 по 30.11.2013 становить 705,63грн. та 751,92грн. за грудень 2013 року. Також, вказав, що відповідач немає можливості оскаржувати кожен розрахунок позивача, оскільки це відриває дирекцію від основної роботи, а можливості тримати юриста у підприємства немає.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю, за безпідставністю вимог.

Представник позивача в судове засідання 15.08.2017 не прибув, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання 15.08.2017 не прибув, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи клопотання представників сторін, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991 визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До таких категорій, згідно з пунктом "ж" статті 13 Закону, віднесено жінок, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей.

В редакції до 17.02.2000 вказана стаття крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривали витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України" №1461-III від 17.02.2000, порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено шляхом виключення зі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991 відповідної регулюючої норми, а порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій було врегульовано шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

За даними Реєстру платників єдиного податку, що містяться на офіційному сайті ДФС України (http://sfs.gov.ua/), Сільськогосподарське приватне підприємство "СПАС" не значиться зареєстрованим платником єдиного податку четвертої групи (а.с.170).

Згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 % від об'єкта оподаткування.

Таким чином, у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997, відповідач повинен сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

В силу вимог підпункту 1 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6-10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997, сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Абзацом 5 підпункту 1 пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, який з 01.01.2006 стосується і осіб, пенсії яким призначені відповідно до підпункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 і має зворотну дію, врегульовано лише порядок виплати пенсій, однак він не змінює порядку такого відшкодування та не звільняє підприємства, зазначені у статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

З огляду на викладені норми законодавчих актів, суд дійшов висновку, що Сільськогосподарське приватне підприємство "СПАС" як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівниця якого: ОСОБА_2 вийшла на пенсію на пільгових умовах, згідно з пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (а.с.62-66), зобов'язане сплачувати Пенсійному фонду збір у 100% розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що призначені на пільгових умовах.

Дотримуючись вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (а.с.50-54). Відповідно до розрахунків позивача за період січень 2013 року - грудень 2013 року та січень 2016 року - червень 2016 року відповідач повинен покрити витрати на виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах, в сумі 21754,04грн., в тому числі за 2013 рік - 15941,06грн., та за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 - 5812,98грн.

Позивачем для відповідача надіслано уточнюючий розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 2013 рік (а.с.165, 166), відповідно до якого відповідач повинен покрити витрати на виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 в сумі 9826,65грн.

Загальна сума понесених витрат за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 та за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 складає 15639,63грн. (5812,98грн. + 9826,65грн.).

Понесення позивачем витрат на виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах, підтверджені витягами з відомостей на виплату пенсій, відомостями про виплату пенсій (а.с.72-75).

Суд не бере до уваги покликання відповідача на невідповідність даних в розрахунках фактичних витрат, оскільки відповідачем не надано суду доказів оскарження та скасування розрахунків за 2013 рік та за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, в тому числі уточнюючого розрахунку за 2013 рік, а тому на момент розгляду справи вказані розрахунки є чинними та обов'язковими до виконання.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України неодноразово висловлював правову позицію у справах цієї категорії, зокрема, у постановах від 5 червня 2012 року (№ 21-167а12) та 25 вересня 2012 року (№№ 21-251а12, 21-293а12, 21-294а12), 16 квітня, 10 вересня, 8 жовтня 2013 року (№№ 21-12а13, 21-215а13, 21-310а13 відповідно), 11 лютого 2014 року (№ 21-471а13). У постанові від 07.07.2015 (справа 2а/0370/1328/11) Верховним Судом України сформовані правові висновки щодо відшкодування підприємствами витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991, відповідно до яких вказані пенсії підлягають відшкодуванню підприємствами та організаціями.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати по справі згідно з ч.4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" () на користь Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсії, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсії призначеної відповідно до пункту "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 включно в сумі 9826,65грн. (дев'ять тисяч вісімсот двадцять шість гривень 65 коп.) та за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно в сумі 5812,98грн. (п'ять тисяч вісімсот дванадцять гривень 98 коп.) всього в сумі 15639,63грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень 63 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.