Справа № 347/1860/16
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6419/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, визнання неправомірним припису,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року Косівським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій по притягненню до адміністративної відповідальності протиправними, скасування постанови від 30 вересня 2016 року № 229/1009/02-43/2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що висновки, викладені в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 вересня 2016 року не відповідають дійсності, внаслідок чого припис від 19 вересня 2016 року, протокол про правопорушення від 19 вересня 2016 року та постанова № 29/1009/02-43/2016 від 29 червня 2016 року, винесені за результатами перевірки, є неправомірними та підлягають до скасування, а дії щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності - протиправними.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування постанови, визнання неправомірним припису передано для розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 вересня 2016 року. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 30 вересня 2016 року № 229/1009/02-43/2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що ОСОБА_1 було самовільно проведено реконструкцію квартири та збудовано господарську будівлю, розташовану за адресою вул. Незалежності, 119/2, м. Косів, Івано-Франківської області без реєстрації декларації про початок будівельних робіт, що є порушенням ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі наведеного було складено протокол про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2016 року та припис від 19 вересня 2016 року, вимоги якого позивачем не виконано, у звязку з чим прийнято постанову про накладення штрафу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 05 вересня 2016 року ОСОБА_1 подано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю. (а.с. 94-96).

Головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 проведено перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами перевірки складено акт від 19 вересня 2016 року, яким зафіксовано, що позивачем проведено реконструкцію квартири та побудовано господарську будівлю за адресою: вул. Незалежності, 119/2, м. Косів Івано-Франківської області без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»(а.с. 25).

У звязку із з виявленими порушеннями, відповідачем складено протокол про правопорушення від 19 вересня 2016 року та припис від 19 вересня 2016 року, яким позивача зобовязано усунути виявлені порушення в термін 90 днів (а.с.4, 24 - 26).

За наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, головним інспектором будівельного нагляду управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 винесено постанову за № 229/1009/02-43/2016 від 30 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 6800 грн (а.с. 3).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обовязкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

З наведеного вбачається що відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль, а також видавати відповідні приписи та виносити постанови.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Згідно п. 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до п.7 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 16, 18 Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244.

У відповідності до п.9 вказаного Порядку про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обовязками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи зокрема, після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради за № 96-5 від 25 липня 2007 року вирішено надати громадянину ОСОБА_1 дозвіл на будівництво господарської будівлі по вул. Незалежності, 119/2, м. Косів, Івано-Франківської області та зокрема попереджено, що проведення будь-яких робіт можливе лише з наявністю відповідного дозволу органу архітектури (а.с. 90).

Також встановлено та підтверджується показаннями свідків, допитаних судом першої інстанції, що реконструкція квартири за адресою: вул. Незалежності, 119/2, м. Косів Івано-Франківської області розпочалася в 2008 році та закінчилася в 2010 році, при цьому підставою для проведення робіт слугувало руйнування покрівлі даху внаслідок надзвичайної ситуації природнього характеру.

На підтвердження порушення в той час нормальних умов життєдіяльності та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем надано фотоматеріали, відповідно до яких, у вказаній квартирі пошкоджено покриття даху (а.с. 40-47).

В період проведення ремонту даху ОСОБА_1 здійснено будівництво господарської будівлі для зберігання майна. Дана обставина підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових робіт Косівської міської ради від 06 жовтня 2016 року (а.с. 6).

Так, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем ч.8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки ним проведено реконструкцію квартири та побудовано господарську будівлю без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 4.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273, який був чинним на момент здійснення позивачем вищевказаних будівельних робіт, до переліку будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, відноситься поточний ремонт будівель та споруд без зміни призначення приміщень, а відповідно до п. 4.10 цього Положення також проведення робіт, пов'язаних із ліквідацією аварій (обрушень) та відновленням функціонування об'єктів для забезпечення життєдіяльності населення при надзвичайних ситуаціях.

Аналіз п. 4.10 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, свідчить про те, що визначальним чинником у можливості проведення будівельних робіт без отримання відповідного дозволу є безпосереднє існування фактів аварії або надзвичайної ситуації, які унеможливлюють життєдіяльність особи та наслідки яких повинні ліквідуватися шляхом проведення таких робіт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Цивільну оборону України» (чинного на момент проведення будівельних робіт) надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя і діяльності людей на об'єкті або території, спричинене, зокрема стихійним лихом, що призвело або може призвести до людських і матеріальних втрат.

При цьому, згідно з положеннями п. 1 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 368, порушення нормальних умов життєдіяльності це відсутність питного водопостачання, водовідведення, електро-, газо- і теплопостачання (в осінньо-зимовий період) та/або така зміна технічного стану житлового будинку (приміщення), внаслідок якої він став аварійним або не придатним до експлуатації, та/або зміна стану території (об'єкта), внаслідок якої проживання населення і провадження господарської діяльності на території (об'єкті) є неможливим.

Факт пошкодження квартири позивача внаслідок стихії засвідчили в суді допитані свідки, зокрема свідок ОСОБА_3, який будучи в складі однієї з таких комісій вказав про те, що позивач не претендував на відшкодування з боку держави шкоди завданої стихією і як наслідок не звертався до комісії про фіксацію факту отримання такої.

Таким чином, у суді не спростовано факту надзвичайної аварійної ситуації, яка унеможливила життєдіяльність позивача в квартирі вул. Незалежності, 119/2, м. Косів Івано-Франківської області з 2008 по 2010 рік.

З врахуванням приписів п. 4.10 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, у позивача був відсутній обовязок отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийнятий 17 лютого 2011 року, а набрав чинності 12 березня 2011 року.

Нормою даного Закону, зокрема ст. 36, заборонено виконувати будівельні роботи, підключати обєкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

З того часу замовник, як зазначено в ч. 8 ст. 36 Закону, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

В даному випадку відповідачем не вірно застосовано норму Закону, яка визначає порушення позивача, оскільки до набирання чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обовязку реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт не було встановлено.

Крім того, встановлено, що посадової особою відповідача не в повному обсязі зібрано матеріали справи про правопорушення позивачем у сфері містобудівельної діяльності. Зокрема в таких матеріалах наявна копія фотографії будинку позивача не на момент здійснення відповідачем перевірки (а.с. 106), а станом на 2008 2009 роки, що підтверджується фотографіями станом на 2010 рік, які засвідчують факт вже закінчення реконструкції квартири позивача (а.с. 109-111).

Також суд зазначає, що управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в приписі не зазначено яким саме способом позивач повинен виконати вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 вересня 2016 року та постанови від 30 вересня 2016 року № 229/1009/02-43/2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року в справі № 347/186016 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 21 серпня 2017 року.