Справа № 242/822/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/822/17
Провадження № 2-а/242/80/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 02.03.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити призначення пенсії, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою від 27.01.2017 року № 201 про призначення пенсії у відповідності з вимогами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Заява була розглянута відповідачем і було прийнято рішення від 03.02.2017 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового стажу роботи 10 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового стажу його роботи не зараховано період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року через не співпадання дати видачі трудової книжки з датою запису № 1 про прийняття на роботу та через ненадання довідки про факт роботи; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року через відсутність пільгових довідок, що підтверджують зайнятість повний робочий день в шахті та через відсутності наказів про атестацію робочих місць; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року, через те, що до призову в лави збройних сил СРСР, він не працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року через відсутність в трудовій книжці посилань на номери наказів про прийняття та звільнення з роботи та через відсутність копії наказів про атестацію робочих місць. Вважає дії відповідача неправомірними, просить суд визнати протиправним рішення відповідача від 03.02.2017 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати Селидівське обєднане УПФУ Донецької області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії, з зарахуванням до пільгового стажу час його роботи на підприємстві ДВАТ«Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року; з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року, а також стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнала та надала суду письмові заперечення, в яких зазначено, що 27.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області із заявою № 201 про призначення пенсії у відповідності з вимогами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_3 на момент звернення склав 26 років 01 місяць 09 днів, стаж пільгової роботи за Списком № 1 складає 07 років 05 місяців 09 днів. До пільгового стажу не було зараховано періоди роботи позивача на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року через не співпадання дати видачі трудової книжки з датою запису № 1 про прийняття на роботу та через ненадання довідки про факт роботи; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року не зараховано до пільгового стажу через відсутність пільгових довідок, що підтверджують зайнятість повний робочий день в шахті та через відсутності наказів про атестацію робочих місць; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року через те, що до призову в лави збройних сил СРСР, він не працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року через відсутність в трудовій книжці посилань на номери наказів про прийняття та звільнення з роботи та через відсутність копії наказів про атестацію робочих місць. З огляду на те, що у ОСОБА_3 відсутній необхідний пільговий стаж роботи 10 років, рішенням від 03.02.2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за зниженням пенсійного віку за нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Просила відмовити в задоволені позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_5 України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

27.01.2016 року ОСОБА_3 надав до Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області документи для призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Селидівського обєднаного УПФУ Донецької області від 03.02.2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії, у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи менше 10 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового стажу не було зараховано періоди роботи позивача: на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року через не співпадання дати видачі трудової книжки з датою запису № 1 про прийняття на роботу та через ненадання довідки про факт роботи; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року через відсутність пільгових довідок, що підтверджують зайнятість повний робочий день в шахті та через відсутності наказів про атестацію робочих місць; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року через те, що до призову в лави збройних сил СРСР, він не працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року через відсутність в трудовій книжці посилань на номери наказів про прийняття та звільнення з роботи та через відсутність копії наказів про атестацію робочих місць.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_5 України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до трудової книжки серія БТ-І № 3146403 (а.с. 15-20) ОСОБА_3 з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року був прийнятий на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику; з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року був прийнятий на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику; з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року був прийнятий на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику; з 04.07.1986 року був прийнятий на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю за направленням та звільнений 06.11.1986 року у звязку з призовом до лав ОСОБА_4 армії; з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року проходив службу в ОСОБА_4 армії; 09.01.1989 року по 30.10.1992 року був прийнятий на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю; 30.10.1992 року відряджений в розпорядження тресту «Артиквугілля» для роботи на архіпелазі Шпіцберген (Норвегія); з 18.11.1994 року по 19.05.1995 року працював на руднику «Піраміда» в/о «Артиквуггілля» електрослюсарем підземним; з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року працював на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 4 розряду на Селидівську підземну дільницю.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Згідно п. 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників N 58 від 29.07.1993 року, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Згідно п. 2.18. Інструкції для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв'язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Відповідно до п.п. «в» ч. 1 п. 2.19 Інструкції до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: в) про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у п.2.16. цієї Інструкції.

Аналогічні положення містилися в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року N 162.

Згідно п 4 постанови Кабінету міністрів України № 301 від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що несвоєчасне внесення підприємством ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» відомостей про проходження практики ОСОБА_3, що в свою чергу потягло за собою виникнення розбіжностей видачі трудової книжки з датою запису № 1 про прийняття на роботу, не може бути підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи позивача з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року до стажу роботи, оскільки відповідальність за повноту, своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе саме підприємство, а не працівник.

Щодо віднесення вищевказаного періоду до пільгового стажу роботи, суд звертає увагу, що ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» видано уточнюючу довідку № 1/351 від 17.11.1992 року (а.с. 21), відповідно до якої ОСОБА_3 працював на вищевказаному підприємстві з 14.05.1985 року по 06.11.1985 року , з 09.01.1989 року по 30.10.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року електрослюсарем підземним на Селидівській підземній дільниці і був зайнятий повний робочий день під землею.

В звязку з чим суд вважає, що період роботи з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зарахування часу роботи позивача на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року суд звертає увагу, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Верховний Суду України в своїй ухвалі від 16.09.2014 року справа № 21-307а14, зазначив, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, вимагаючи від позивача накази про атестацію робочих місць за період його роботи з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Селидівське обєднане УПФУ Донецької області діяло всупереч діючого законодавства, оскільки на той час атестації робочих місць не було передбачено чинним законодавством.

В свою чергу посада електрослюсаря підземного, повязаного з видобутком вугілля зазначена в списках № 1, що діяли на час роботи позивача до 21.08.1992 року, а саме: Список N 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою ОСОБА_5 ОСОБА_5 СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173, та Спискок №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету міністрів СРСР від 26 січня 1991 року N 10.

Як вбачається з наказу ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» № 7 від 01.02.1996 року посада електрослюсаря підземного, на якій працював позивач, віднесена до переліку робочих місць, професій і посад працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В звязку з чим, пільговий стаж роботи позивача на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року підтверджується, як належними записами в трудовій книжці, так і уточнюючою довідкою про характер та умови праці, а також наказом про атестацію робочого місця електрослюсаря підземного.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що спірні періоди роботи позивача на підземних роботах повний робочий день не підтверджено відповідними документами, оскільки це спростовуються матеріалами справи, якими є вищенаведені документи.

Як вбачається з п.п. «к» п. 109 розділу VIII постанови ОСОБА_5 міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при ОСОБА_5 СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку;

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови ОСОБА_5 міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «д» і «л», прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, суд критично відноситься до доводів представника відповідача з приводу того, що позивачем не надано довідок про підтвердження пільгового стажу роботи до призову до лав ОСОБА_4 армії, оскільки як вже встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 до призову і після проходження служби працював на посаді електрослюсаря підземного на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика».

В звязку з чим, суд приходить до висновку, що період служби позивача в лавах збройних сил СРСР з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині періоду роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року, суд встановив наступне.

Згідно частини 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами). Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Згідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, членами якої є Україна та Російська Федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов'язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Статтею 4 Угоди передбачено, що Держави-учасниці Угоди проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Згідно ст.11 Угоди, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць СНД, які входили до складу СРСР до 01.12.1991 р., приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Суд, ще раз звертає увагу на особливості пенсійного забезпечення та соціальний захист осіб, що мають право на призначення пенсії в контексті міжнародних догорів

Суд не приймає у якості доказу запис у трудовій книжці позивача № 13-14 (а.с. 18), як підтвердження факту його роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року, оскільки вони не містять печатки підприємства та підпису посадової особи.

Натомість, як вбачається з довідки № 507 від 23.11.1994 року, виданої Державним трестом «Артиквугілля» архіпелаг «Шпіцберген» (Норвегія) рудник «Піраміда» та довідки уточнюючої характер (особливі умови праці), необхідні для дострокового призначення пенсії за віком № 1260/СП від 12.04.2010 року виданої Федеральним державним підприємством «Державний трест «Артиквугілля» (а.с. 13-14), ОСОБА_3 з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року дійсно працював на руднику «Піраміда» архіпелаг «Шпіцберген» (Норвегія) у якості електрослюсаря підземного 3 розряду дільниці підготовчих гірничо-капітальних робіт.

Суд вважає, що відмова відповідача з приводу не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_3 періодів його роботи у важких і небезпечним умовах (за Списком № 1) з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року на руднику «Піраміда» архіпелаг «Шпіцберген» (Норвегія) у якості електрослюсаря підземного 3 розряду дільниці підготовчих гірничо-капітальних робіт через відсутність відомостей про атестацію робочих місць є необґрунтованою, оскільки проведення атестації робочих місць за умовами праці за вищевказані періоди роботи позивача не проводилася взагалі в Російській Федерації, а була лише введена з 01.09.2008 року на підставі Наказу Міністерства охорони здоров'я і соціального розвитку Російської Федерації від 31.08.2007 року № 569.

В звязку з чим, суд знаходить також обґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком № 1 період його роботи з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року дійсно працював на руднику «Піраміда» архіпелаг «Шпіцберген» (Норвегія) у якості електрослюсаря підземного 3 розряду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити призначення пенсії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.02.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_3 час роботи на підприємстві Державне відкрите акціонерне товариство «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року; з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві Державне відкрите акціонерне товариство «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року.

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 27.01.2017 року № 201 з урахуванням пільгового стажу його роботи на підприємстві Державне відкрите акціонерне товариство «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року; з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_4 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві Державне відкрите акціонерне товариство «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року.

Стягнути з Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадження або без виклику особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Владимирська