Справа № 824/608/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 серпня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/608/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв'язку з порушенням її законних прав та державних гарантій у сфері надання вторинної правової допомоги внаслідок незабезпечення її правовими послугами адвоката, передбачених п. 1 - 3 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу";

- визнати протиправною бездіяльність директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича у зв'язку із незабезпеченням її можливості реалізації законних прав, передбачених механізмом надання безоплатної вторинної правової допомоги правовими послугами адвоката, включеного до реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на підставі звернення "Про надання безоплатної вторинної правової допомоги" від 09.02.2017 р.;

- зобов'язати директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича усунути всі причини та умови, які сприяли порушенню Закону України №3460-VI та її законних прав на отримання якісних правових послуг адвоката - суб'єкта права надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, суд залишає її без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 105 КАС України позов пред'являється до адміністративного суду у формі позовної заяви, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Частиною 3 ст. 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону. Так, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 р." з 1 січня 2017 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог немайновий. Оскільки, позовна заява містить три вимоги немайнового характеру (визнати дії та бездіяльність протиправними, зобов'язати вчинити дії), то судовий збір сплачується за кожну окремо вимогу.

Отже, при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру по 640,00 грн (0,4 х 1600,00 грн) за кожну, а всього 1920,00 грн.

Разом з тим, позивач в позовній заяві заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв'язку із незадовільним майновим станом. На підтвердження вказаного суду було додано довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.08.2017 р. №6163, де зазначається про отримання заявником пенсії за віком в період з січня по квітень 2016 р. у сумі 1174,00 грн щомісячно, з травня по листопад 2016 р. у сумі 1230,00 грн щомісячно, з грудня 2016 р. по квітень 2017 р. по 1347,00 грн щомісячно, з травня по липень 2017 р. у сумі 1412,00 грн.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" також передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу наведених положень випливає, що процесуальний закон зобов'язує суд з'ясувати майновий стан особи з метою зменшення тягаря несення судових витрат.

Водночас, суд вважає, що наявність у позивача єдиного доходу у вигляді пенсії не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору в повному обсязі.

Так, оцінюючи наданий позивачем в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору документ, суд зазначає, що довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від від 21.08.2017 р. №6163 не підтверджує відсутність у позивача інших доходів ніж пенсія, оскільки не містить відомостей про загальний майновий стан заявника, яка може мати й інші джерела доходу.

Відтак, довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не є належним доказом скрутного матеріального становища позивача та, відповідно, не свідчить про неможливість сплати судового збору за звернення до суду із цим позовом.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не було надано достатніх доказів, які б підтвердили відсутність доходів з інших джерел, отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, по догляду за пристарілим та/або інвалідом тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що за змістом положень ст. 88 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат з метою забезпечення рівності всіх осіб у правах щодо доступу до звернення суду.

Вказані статті встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку.

Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість зменшення позивачу розміру сплати судового збору за подання даної позовної заяви до 100,00 грн.

Наведені вище висновки суду узгоджуються із правовою позицією Вінницького апеляційного адміністративного суду, викладеною в ухвалах від 28.07.2017 р. у справі №824/405/17-а та від 27.07.2017 р. у справі 824/440/17-а.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 ст. 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

При цьому враховуючи принцип юридичної визначеності, позовні вимоги мають бути конкретно сформовані, без наявності тої чи іншої альтернативи чи абстрактності.

Як вбачається із прохальної частини позову, позовні вимоги сформульовано нечітко, зокрема не зазначено, які дії відповідачів й з огляду на, які обставини слід визнати протиправними, а в мотивувальній частині позову не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги пред'явлені до відповідачів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Між тим, викладаючи у позові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач не вказує коли їй стало відомо про порушення її прав, за захистом яких вона звертається до суду з даним позовом.

Крім того, суд звертає увагу, що подана заява складена позивачем власноручно, однак написаний текст є нерозбірливий (нечитабельний) та ускладнює в повній мірі розгляд поданої заяви, у зв'язку із чим суд наголошує на необхідності надати примірник позовної заяви належної якості, друкований або написаний власноручно розбірливим почерком.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 106 КАС України.

Частина 1 ст. 108 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 106, 160, 165, та ч. 1 ст. 108 КАС України,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Зменшити ОСОБА_1 розмір сплати судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою до 100,00 грн.

3. Позовну заяву залишити без руху.

4. Встановити п'ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

5. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

6. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.К. Левицький