Справа № 520/15802/16-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 р. м.ОдесаСправа № 520/15802/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- Турецької І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Київського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №350 від 06.05.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 6 800 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про недопущення представником позивача інспектора державного архітектурно-будівельного контролю до об'єкта перевірки і не надання необхідних для перевірки документів не відповідають дійсності. В акті, складеному під час здійснення архітектурно-будівельного контролю, зазначені недостовірні відомості щодо видачі позивачем на ім'я ОСОБА_3 довіреності від 31.03.2016 року, чим спростовується факт не допуску інспектора до перевірки представником суб'єкта містобудування. Зазначені обставини на думку позивача, свідчать, що притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є безпідставним, необґрунтованим, у зв'язку із чим оскаржувана постанова а підлягає скасуванню.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що висновки суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на представництво інтересів позивача, що позбавляло контролюючий орган права складати протокол про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є хибними, адже матеріалами справи повною мірою підтверджено наявність представницьких повноважень у особи, яка фактично не допустила представника Інспекції до перевірки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 10-11).

26.04.2016 року на підставі направлення від 25.04.2016 року №769 та наказу Держархбудінспекції України від 08.09.2015 року №976 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснено позаплановий вихід для перевірки достовірності даних, наведених в декларації про готовність до експлуатації об'єкта, розташованого по АДРЕСА_1, за результатами якого складено акт від 26.04.2016 року (а.с. 54, 55-56).

Зі змісту зазначеного акту вбачається, що ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 згідно довіреності від 31.03.2016 року, не допущено посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на вказаний об'єкт будівництва для проведення позапланової перевірки, чим порушено п.1ч.4 ст.41 закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пп.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 року №553 .

У зв'язку із не допущенням посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва та не наданням документів для проведення позапланової перевірки, інспектором у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06.05.2016 року об 11.00 в приміщенні департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Також в цьому протоколі зазначено, що від підпису та отримання примірнику протоколу представник власника об'єкта будівництва відмовився.

За наслідками розгляду матеріалів перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 06.05.2016 року прийнято постанову №350, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. (а.с. 60).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки викладені в оскаржуваній постанові відповідача обставини щодо не допуску представником позивача інспектора до перевірки не підтверджені належними доказами, а у період перевірки позивач перебував за межами України, є всі підстави для визнання протиправною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення.

Однак колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а також нормам матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.п. 17, 18, 20 Порядку від 23.05.2011 року №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно із п.п. 21, 22 Порядку від 23.05.2011 року №553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі.

Разом з цим, за правилами п.п. 12, 14 Порядку від 23.05.2011 року №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

В свою чергу, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за обов'язковою участю суб'єкта містобудування або його представника, які будують або збудували об'єкт будівництва.

При цьому, участь суб'єкта містобудування зумовлюється необхідністю подання органу контролю всіх необхідних документів, в тому числі надання пояснень, що стосуються предмета перевірки та підтверджують правомірність здійснення дій у сфері будування.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, згідно посвідчення моряка, виданого PORT ODESSA 11.03.2015 року та відомостей закордонного паспорту, позивач у період з 24.01.2016 року по 27.04.2016 року перебував на судні m/v «MSC Nilgun», з 28.04.2016 року по 10.05.2016 року перебував на судні m/v «MSC Tia», за межами України (а.с.34-50).

Водночас, згідно довіреності від 06.11.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненком І.П., ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником перед третіми особами в компетентних органах з питання розпорядження (крім дарування) всім його майном, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось ( а.с.20).

Саме на підставі зазначеної довіреності представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3 подала до департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, яку зареєстровано останнім 19.04.2016 року, тобто в період відсутності позивача в межах України.

Отже, судом першої інстанції помилково не враховано ту обставину, що предметом позапланового заходу була перевірка достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкту до експлуатації, розташованого по АДРЕСА_1, та який належить позивачу.

Єдиним аргументом щодо неправомірності постанови про накладення адміністративного стягнення є не підтвердження наявності у ОСОБА_3 повноважень за довіреністю від 31.03.2016 року, про що зазначено в акті.

Втім колегія суддів вважає, що невірне зазначення в акті реквізитів довіреності, що є технічною помилкою, не може спростувати факт не допуску посадової особи контролюючого органу до перевірки представником суб'єкта містобудування, а отже у зв'язку із цим - і порушення містобудівного законодавства.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об'єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об'єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об'єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об'єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Згідно ч. 2 ст. 188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи положення наведених правових норм у сукупності з встановленими в ході судового засідання обставинами та наявними в матеріалах справи доказами, судова колегія приходить до висновку, що накладення адміністративного стягнення відбулось обґрунтовано та в межах наданих повноважень.

В свою чергу, доводи позивача про відсутність під час позапланового заходу на об'єкті його представника спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, і оскільки представник позивача не допустив представника контролюючого органу до здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, підстави для скасування постанови відповідача відсутні.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька