Справа № 804/2924/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 р. Справа № 804/2924/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняНауменко К.І.
за участю представників сторін:
від позивача: Шмельова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 77830,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2017р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 77830,70 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за наслідками річного декларування, у загальному розмірі 77830,70 грн. (в тому числі пеня 16235,20 грн.). Зазначений податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016р. за яким відповідачеві була визначена сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 61595,50 грн.(з них 49276,40 грн. за основним зобов'язанням та 12319,10 грн. за штрафними санкціями). Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем було оспорено в судовому порядку та постановою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 29.06.2016р. у справі №804/2230/16 у задоволенні позову відповідачеві було відмовлено, а ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у цій справі рішення окружного суду залишено без змін, тобто датою узгодження сум грошового зобов'язання є дата прийняття апеляційним судом рішення - 11.10.2016р. Окрім того, у зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених зобов'язань у порядку п.п.129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нарахована пеня у розмірі 16235,20 грн. Податковим органом вживалися заходи по сплаті податкового боргу та на адресу відповідача була надіслана податкова вимога №4389-17 від 15.09.2016р., однак сума боргу залишалась не сплаченою, а тому позивач просить стягнути вказаний податковий борг на підставі ст.ст. 14, 41, 87 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 08.06.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с. 36).

Третя особа в судове засідання не з'явилася без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно 08.06.2017р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.37).

За приписами ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин третьої особи та не повідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи .

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час і місце розгляду справи, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами та з урахуванням ч.2, ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом у ході судового розгляду справи встановлено, що фізична особа ОСОБА_4 зареєстрована, як фізична особа-підприємець за адресою: 49000, АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпра Головного управляння ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ наявним у справі (а.с.8).

Згідно облікової картки відповідача видно, що за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 77830,70 грн. у тому числі 61595,50 грн. та пеня у сумі 16235,20 грн.(а.с.17-23).

Як встановлено із матеріалів справи, зазначений податковий борг виник у відповідача з 11.10.2016р. на підставі податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016р. у сумі 61595,50 грн., яке було вручено відповідачеві 06.04.2016р., що підтверджується копією вказаного податкового повідомлення-рішення, копією поштового повідомлення, наявних у справі (а.с.10-12).

Також, податковим органом на адресу відповідача була направлена податкова вимога за №4389-17 від 15.09.2016р., яка була отримана відповідачем 20.09.2016р. (а.с.9).

Відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2016р. було оскаржене в судовому порядку та за результатами такого судового оскарження постановою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 29.06.2016р. у справі №804/2230/16 було відмовлено у скасуванні вказаного вище податкового повідомлення-рішення та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016р. вказане судове рішення залишено без змін, що підтверджується копіями відповідних судових рішень (а.с.38-47).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення 61595,50 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Так, як свідчать матеріали справи відповідач оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2016р. у судовому порядку за результатами яких постанова від 29.06.2016р. у справі №804/2230/16 набрала законної сили 11.10.2016р., а отже відповідач у відповідності до вимог п.п.57.3, п.57.4 ст.57 Податкового кодексу України повинен був сплатити суму узгодженого зобов'язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 61595,50 грн. протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження, тобто у строк до 21.10.2016р. включно.

Відповідач у вказаний строк узгодженої суми грошового зобов'язання в сумі 61595,50 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 31.03.2016р. не сплатив.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинен на довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу, а за змістом ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, доказів сплати узгодженого грошового зобов'язання у сумі 61595,50 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 31.03.2016р. з урахуванням його оскарження в судовому порядку суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 61595,50 грн. за податковим повідомлення-рішенням № від 31.03.2016р. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства.

Разом з тим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 16235,20 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України (у редакції чинній на 21.10.2016р.) встановлено, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визнпченого у податковому повідомленні- рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу України (у редакції чинній на 21.10.2016р.) нарахування пені закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно абз.3 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України (у редакції чинній на 21.10.2016р.) пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

Як свідчить аналіз вказаної норми ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається шляхом визначення дати початку нарахування пені і дати закінчення нарахування пені у відсотковому відношенні, при цьому нарахування пені повинно закінчуватися у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу казначейської служби, включаючи і день погашення грошового зобов'язання.

Проте, позивачем не наведено у позові відповідного розрахунку пені, з урахуванням вищенаведених вимог ст.129 Податкового кодексу України, не зазначено у якому відсотковому відношенні нарахована ця пеня, не зазначено і період нарахування пені з урахуванням того, що податковий борг у сумі 61595,60 грн. не погашений, а отже пеня у сумі 16235,50 грн. розрахована без урахування дати погашення грошового зобов'язання та без урахування дати зарахування коштів на рахунок казначейства, що не відповідає вимогам п.п.129.1.1, п.п.129.3.1, абз.2 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України.

Не містить відповідного обґрунтованого розрахунку пені і облікова картка платника податку наявна в матеріалах справи, а також відповідного розрахунку пені не було надано позивачем і на вимогу суду згідно ухвали суду від 26.05.2017р.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що нарахування пені не відповідає вимогам ст.129 Податкового кодексу України, обґрунтованого розрахунку позивачем пені позивачем не надано, а тому позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 16235,20 грн. є передчасними і не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 112, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 77830,70 грн.- задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 61595,50 грн. (шістдесят одна тисяча п'ятсот дев'яносто п'ять грн. 50 коп.).

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 29 червня 2017 року

Суддя С.О. Конєва