Справа № 825/1102/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2017 року Чернігів Справа № 825/1102/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 1477 від 30.09.2015,

від відповідача ОСОБА_3 , довіреність № 31-25-0.6-10722/2-17 від 26.05.2017, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1К.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та просить:

- визнати відповідь Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 17.03.2017 року № К-3939/0-2190/6-17 скасувати (визнати не обґрунтованою);

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області та управління Держгеокадастру Прилуцького району надати позивачу земельну ділянку 2 (два) гектари для ведення особистого селянського господарства на території Дубогаївської сільської ради на площах 53 гектарів (кадастровий номер :000:0936); 26 гектарів (кадастровий номер :02:000:0916); 17 гектарів (кадастровий номер :000:0938), на підставі схем розташування земельних ділянок виданих Управлінням Прилуцьким Держгеокадастром.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відмова відповідача у задоволенні його заяви про надання земельної ділянки є не обґрунтованою і порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2016 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, за рахунок земельної ділянки площею 17,7094 га (кадастровий номер :02:000:0938).

У строк визначений частиною 7 статті 122 Земельного кодексу України Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області було розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду листом за вих. № К-3939/0-2190/6-17 від 17.03.2017 йому було повідомлено, з підстав того, що у Головного управління немає правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки відповідно до інформації, наданої Управлінням Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області земельна ділянка, стосовно якої звернувся позивач, розташована на території Дубовогаївської сільської ради за межами населеного пункту передана в оренду для ведення фермерського господарства іншій особі (лист від 24.02.2017 року №22-28-99.4-881/2-17) (а.с. 8).

Дослідивши фактичні підстави виникнення спірних правовідносин, суд зазначає, що право на землю має конституційну основу, адже стаття 14 Основного закону визначає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 116 Земельного кодексу України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями пункту 5 статті 116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи у користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктом 6 статті 118 ЗК України визначено, що до клопотання додається погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, стосовно якої звернувся позивач, розташована на території Дубовогаївської сільської ради за межами населеного пункту передана в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_5, що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області та Витягом з публічної кадастрової карти України (а.с. 54, 55).

Отже враховуючи зміст зазначених норм права, суд дійшов висновку, що при розгляді клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області діяло в межах своїх повноважень на підставі чинного земельного законодавства та у спосіб передбачений законом і не вчиняло жодних порушень інтересів позивача.

Крім того, суд зазначає, що положеннями частини 9 статті 122 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, оскільки позивачем не отримано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проект землеустрою не розроблений та не поданий на погодження, то суд визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надати йому земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З таких підстав, оскільки відсутні обставини та підстави вважати, що вимоги позивача є обґрунтованими, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб