Справа № 820/551/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"16" серпня 2017 р. № 820/551/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Попової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області
про визнання бездіяльності незаконною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по організації діловодства, контролю за веденням номенклатурних справ, зберіганням матеріалів закінченого виконавчого провадження № 36141393.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що органом державної виконавчої служби в особі начальника у спірних правовідносинах було допущено протиправну бездіяльність, яка втілилася у неналежній організації діловодства та незабезпеченні контролю за зберіганням закінченого виконавчого провадження, в якому ОСОБА_1 виступав стягувачем. Внаслідок викладеного згадане виконавче провадження було втрачено, чим, на думку позивача, суттєво порушуються його права. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд його задовольнити.

Відповідач, Начальник Червонозаводського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, з поданим позовом не погодився, надав до суду свої письмові заперечення. В обґрунтування заперечень начальнику ВЛВС зазначив, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень і у спосіб, що передбачені законодавством, протиправної бездіяльності не допускав, а позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв'язку із тим, що останній, як боржник у виконавчому провадженні, несумлінно користується своїми правами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 24.12.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу - ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2010 р.

21.02.2013 р. постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС по виконавчому провадженню ВП №36141393 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Слід зазначити, що в зазначеному виконавчому провадження ОСОБА_1 виступав в якості стягувача.

12.04.2016 р., у межах розгляду цивільної справи №646/1504/16-ц за позовом ОСОБА_1, Червонозаводський районний суд м. Харкова виніс ухвалу, якою витребував від Червонозаводського ВДВС низку документів, серед іншого і матеріали виконавчого провадження ВП №36141393.

Листом №13366 від 27.07.2016 р. орган ДВС відповів на згадану ухвалу суду, зазначивши, що державний виконавець, за яким закріплено виконавче провадження, про яке йдеться в ухвалі, на теперішній час звільнений з роботи, матеріали виконавчого провадження ним до архіву не передавалися, а тому орган державної виконавчої служби не має змоги виконати ухвали суду і надати матеріали виконавчого провадження.

Суд зауважує, що у межах розгляду даної адміністративної справи відповідачем було повідомлено, що у відділі ДВС було виявлено фотокопії матеріалів виконавчого провадження ВП №36141393, які надані відповідачем до матеріалів справи.

Вважаючи, що надана органом державної виконавчої служби відповідь свідчить про те, що спірне виконавче провадження є втраченим, і що, на думку позивача, мала місце протиправна бездіяльність керівника ВДВС з приводу незабезпечення належного зберігання закінченого виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи спірні діяння суб'єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та їх соціальний захист на час виникнення спірних правовідносинах були визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" від 24.03.1998 р.

Згідно ст. 1 згаданого закону, державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання (ст. 2).

У свою чергу, вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в Міністерстві юстиції України незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням, були встановлені Інструкцією з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2012 р. №973/5 (далі за текстом - Інструкція).

Згідно п. 1.9 згаданої Інструкції, відповідальність за організацію діловодства в структурних підрозділах Міністерства, дотримання правил цієї Інструкції всіма працівниками структурних підрозділів, а також за збереження документів з моменту їх створення або надходження і до відправлення або передачі до архіву Міністерства покладається на керівників підрозділів.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах Міністерства відповідають їх керівники (п. 1.10).

Додержання вимог цієї Інструкції є обов'язковим для всіх працівників апарату Міністерства (п. 1.13).

Також, згідно Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби (затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 р. № 549/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.04.2012 р. за № 548/20861), яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби (далі - Відділ) є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (далі - управління юстиції), що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України) (п. 1).

Відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст), дорученнями Міністра юстиції України, наказами ДВС України, дорученнями Голови ДВС України, наказами головного управління юстиції (п. 2)

При цьому, начальнику відділу, серед іншого, організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ Відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни (п. 9).

Правовідносини стосовно зберігання завершених виконавчих проваджень регулюються нормами Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 р.

Так, згідно п. 3.13 згаданого Порядку, ззберігання завершених виконавчих проваджень здійснюється у спеціально відведеному для цієї мети приміщенні (робочій кімнаті) органу державної виконавчої служби. На кожному виконавчому провадженні, що передане на зберігання, повинна бути резолюція безпосереднього керівника державного виконавця, яку він накладає після ретельної перевірки всіх документів у виконавчому провадженні. Передача виконавчих проваджень на зберігання здійснюється державним виконавцем один раз у півріччя на підставі здавального опису (завершених виконавчих проваджень) (додаток 13) після складення статистичного звіту. Здавальний опис (завершених виконавчих проваджень) складається у двох примірниках.

З метою внесення архівних номерів до Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, один примірник здавального опису (завершених виконавчих проваджень) повертається державному виконавцеві, що його склав, а другий примірник - долучається до відповідної справи згідно з номенклатурою (п. 9.7).

Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік (п. 9.9).

З системного аналізу викладених норм слідує, що відповідач був зобов'язаний забезпечувати належну організацію діловодства у підпорядкованому відділі ДВС, а також здійснювати контроль за зберіганням матеріалів завершеного виконавчого провадження, чого, які свідчать встановлені судом обставини, у спірних правовідносинах не відбулося. Так, відповідачем у ході розгляду справи не зазначено, які саме обставини заважали йому виконати ухвали Червонозаводського районного суду м. харкова про витребування доказів, і надати матеріалами спірного виконавчого провадження, у той час як до матеріалів справи відповідчаем самостійно були надані їх копії.

Заперечуючи проти позову, відповідач, втім, не навів жодних доводів на підтвердження своєї правової позиції по недопущенню спірної бездіяльності. Єдиним доводом, на який посилається відповідач, є зловживання позивачем як боржником у виконавчому провадженні своїми правами. Такий довід не може бути визнаний судом спроможним, зважаючи щонайменше на ту обставину, що ОСОБА_1 за спірним виконавчим провадженням виступав стягувачем, а жодних доказів на підтвердження зловживання останнім своїми правами державним виконавцем не наведено.

З приводу визнання протиправною бездіяльності відповідача по контролю за веденням номеклатури справ суд зазначає, що номенклатура справ - це систематизований перелік найменувань справ, створюваних у діловодстві, із зазначенням строків зберігання (п. 7.1 Порядку). Номенклатура справ є обов'язковим документом, який складається для створення єдиної системи формування справ, забезпечення їх обліку, швидкого пошуку документа за його змістом та видом, відбору документів на державне зберігання у процесі діловодства (п. 7.2 Порядку).

Між тим, у ході розгляду справи позивачем до суду не надано, а судом самостійно не виявлено доказів того, що у Червонозаводському ВДВС неналежним чином ведеться та контролюється перелік найменувань справ. Таке твердження спростовується також і обставиною надання до суду фотокопій матеріалів спірного виконавчого провадження, що свідчить про наявність у відділі переліку найменувань справ. Тому, позов у даній частині вимог належить залишити без задоволення.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів сторін, зясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи субєкт владних повноважень, яким у спірних правовідносинах є саме орган державної виконавчої служби України, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України не довів правомірності своєї повелінки у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності незаконною задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по організації діловодства, зберіганням матеріалів закінченого виконавчого провадження № 36141393.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.