Справа № 805/2230/17-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кочанова П.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року справа №805/2230/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів Василенко Л.А.,

Ханової Р.Ф.

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

за участю позивача ОСОБА_3,,

представника позивача ОСОБА_4 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 на ухвалу судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17-а (головуючий І інстанції Кочанова П.В.) про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про визнання дій неправомірними, про визнання незаконним підпису голови суду у виконавчих листах та про визнання недійсними виконавчих листів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про визнання дій неправомірними, про визнання незаконним підпису голови суду у виконавчих листах та про визнання недійсними виконавчих листів.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17-а відмовлено у відкритті провадженні у справі.

Суд першої інстанції встановив, що згідно до п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суд зазначив, що вказаний позивачем відповідач не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції і не може бути відповідачем у справах про оскарження дій чи бездіяльності, вчинених при здійснення ним правосуддя.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що ухвала першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та справу належить направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на доводах апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, його явка судом не визнавалася обов'язковою.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

13 червня 2017 року позивач ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про визнання дій неправомірними, про визнання незаконним підпису голови суду у виконавчих листах та про визнання недійсними виконавчих листів.

Позовні вимоги до відповідача визначені наступним чином:

- визнати неправомірними дії Слов'янського міськрайонного суду Донецької області в особі голови суду Геєнко М.Г. в частині завірення підписом виконавчих листів, виданих суддею Алексєєнко І.П. 01.07.2016 року на виконання заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2016 року щодо виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 без надання іншого житла;

- визнати незаконним підпис голови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Геєнко М.Г. в виконавчих листах (три), виданих суддею Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Алексєєнко І.П. 01.07.2016 року на виконання заочного рішення від 07.06.2016 року;

- визнати недійсними виконавчі листи (три), підписані головою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Геєнко М.Г., видані суддею Алексєєнко І.П. 01.07.2016 року на виконання заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2016 року щодо виселення з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (арк. справи 11)

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства. Частиною 2 цієї статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) в силу вимог пункту 1 статті 3 КАС України є публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, частиною 1 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Колегія суддів погоджує висновок суд першої інстанції, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою частиною права на судовий захист, передбаченого статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд відкриває провадження в адміністративній справі згідно з ч. 2 ст. 107 КАС України, на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі. При цьому, відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Таке звернення реалізовується шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Проте, відповідно до частини першої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади», зокрема п. 10, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень ч.1 ст. 2, п. 1, 7 і 9 ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Відповідно до статті 55 Конституції України до суду можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність посадових і службових осіб органів судової влади, які належать до сфери управлінської діяльності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позов ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про визнання дій не правомірними, про визнання незаконним підпису голови суду у виконавчих листах та про визнання недійсними виконавчих листів, не є справою адміністративної юрисдикції, оскільки вказаний позивачем відповідач не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, і не може бути відповідачем у справах про оскарження дій чи бездіяльності, вчинених при здійснення ним правосуддя, тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, та слід відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу, зазначеними положеннями Конституції визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Згідно з ч.5 ст.109 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, стосовно неприйняття до уваги доказів та ненадання їм правової оцінки, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог вищенаведеної норми процесуального закону, на стадії відкриття провадження у адміністративній справі суд позбавлений можливості вирішувати питання стосовно належності та допустимості доказів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при постановленні даної ухвали не роз'яснено позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Колегія суддів зазначає, що, з урахуванням предмета та підстав позову, позивач фактично не згодна зі змістом та оформленням виконавчих листів, які видані на підставі заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2016 року по цивільній справі про виселення.

Відповідно до статті 369 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним роз'яснити ОСОБА_3, що вирішення питань оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі вирішується в порядку цивільного судочинства відповідно до статті 369 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу суду.

Відповідно до пункту другого частини першої статі 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не вирішено питання щодо роз'яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни ухвали суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,196, п.2 ч.1 ст. 199, п.2 ч.1 ст.201, п.2 ч.1 ст.205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 на ухвалу судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17-а - задовольнити частково.

Ухвалу судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17 про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 в інтересах недієздатної особи інваліда ОСОБА_5 до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про визнання дій неправомірними, про визнання незаконним підпису голови суду у виконавчих листах та про визнання недійсними виконавчих листів - змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17 після абзацу другого абзацом третім наступного змісту: «Роз'яснити ОСОБА_3, що вирішення питань оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі вирішується у порядку цивільного судочинства відповідно до статті 369 Цивільного процесуального кодексу України».

В іншій частині ухвалу судді Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі № 805/2230/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 серпня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом п'яти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф. Ханова