Справа № 804/3202/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 р. Справа № 804/3202/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняНауменко К.І.
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №343 від 19.12.2016р., -
23.05.2017р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №343 від 19.12.2016р., якими позивачеві визначено податкове зобов'язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об'єктів нежитлової нерухомості у сумі 2 748,47 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, посилаючись на факт відсутності об'єктів нежитлової нерухомості, зареєстрованих за позивачем, що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оскільки право власності позивача на усі нежитлові об'єкти було припинено ще у 2013 році. Крім того, позивач зазначає, що оскільки Закон України «Про внесення змін то Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VІІІ відповідно до якого з 01.01.2016р. визначений новий об'єкт оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об'єктів нежитлової нерухомості, прийнятий 24.12.2015р., тобто після 15.08.2015р., то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 01.01.2017р.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 07.06.2017р. та 20.06.2017р., що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням та електронним звітом про надіслання та отримання відповідачем повістки (а.с. 45, 47).
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи 07.06.2017р. та 20.06.2017р., строки розгляду справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.
19.12.2016р. Західно-Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №343 за яким згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України позивачеві було визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об'єктів нежитлової нерухомості за 2016р. у розмірі 2 748,47 грн., що підтверджено копією відповідного рішення (а.с. 11).
Не погоджуючись з прийнятим контролюючим органом вищезазначеним податковим повідомлення-рішенням позивач скористалась правом на адміністративне оскарження відповідного рішення та подала скаргу до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 37-38) та рішенням №8528/10/04-36-10-01-09 від 27.04.2017р. скаргу було повернуто без розгляду, що підтверджується копіями відповідної скарги та рішеннями (а.с. 40-42).
Заслухавши представника позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 265.1 статі 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Приписами п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно абз. 2 п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених норм, у відповідності до статті 266 Податкового кодексу України вбачається, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема обєктів нежитлової нерухомості, є безпосередньо власники такого нерухомого майна. Водночас, обов'язок щодо перевірки наявності права власності на таке майно покладено на контролюючий орган, шляхом отримання даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Проте, як встановлено в судовому засіданні, а також підтверджується наданою інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11.01.2017р. за ОСОБА_4 не обліковується жоден об'єкт нежитлової нерухомості станом на 01.01.2017р. При цьому, зміст вказаної довідки свідчить про те, що право власності позивача на обєкти нежитлової нерухомості (гаражі) було припинено ще 02.12.2013р. та 03.12.2013р. (а.с. 12-36).
Таким чином, з урахуванням аналізу вищенаведених норм чинного податкового законодавства та відомостей, які містяться у інформаційній довідці, яка підтверджує факт відсутності на праві власності у позивача будь-яких об'єктів нежитлової нерухомості, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов'язок щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема по сплаті податку за об'єкт нежитлової нерухомості (гаражі).
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення №343 від 19.12.2016р. з урахуванням вищенаведених встановлених обставин та норм чинного податкового законодавства щодо об'єктів оподаткування у 2016р. згідно до вимог п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 267 Податкового кодексу України.
В той же час, позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про протиправність прийняття відповідачем оспорюваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням встановлених обставин у даній справі та норм чинного податкового законодавства щодо визначення позивачеві податку на нерухоме майно - нежитлові приміщення (гаражі) у 2016р.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 вищевказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оспорювані податкового повідомлення-рішення №343 від 19.12.2016р. не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем за квитанцією №0.0.770761989.1 від 22.05.2017р. у розмірі 640 грн. (а.с. 2а).
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_4 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №343 від 19.12.2016р. - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №343 від 19.12.2016р.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 03 липня 2017 року.

Суддя С.О. Конєва