Справа № 415/58/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Краснокутська М.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №415/58/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Г.М., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 травня 2017 року у справі № 415/58/17 за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича (далі - відповідач, митний орган, митниця, контролюючий орган) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 22 грудня 2016 року № 0246/50805/16 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 477 Митного кодексу України з накладенням санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с.2-3).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 травня 2017 року адміністративний позов задоволений, визнані дії виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності у справі про порушення митних правил №0246/50805/16 за статтею 477 Митного кодексу України протиправними. Скасована постанова у справі про правопорушення митних правил від 22 грудня 2016 року №0246/50805/16 про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 477 Митного кодексу України з накладенням санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с.80-84).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивачем порушений встановлений законодавством порядок ввезення товарів на територію вільної митної зони. Посилається на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що дії позивача були направлені на переміщення транспортного засобу з території Російської Федерації до вільної економічної зони «Крим» через закриту Україною паромну переправу сполученням «Кавказ-Крим» у порту Керч і мають склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України. Зазначає, що спірна постанова винесена обґрунтовано, повністю фіксує факт правопорушення митних правил у відповідності до вимог Митного кодексу України (а.с.89-95).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за їх присутністю не звертались.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі відповідача, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи й не оспорюється сторонами наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач, Херсонська митниця ДФС є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Конституції України, Митного кодексу України, Положення про митну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що позивач 12 грудня 2016 року на транспортному засобі - автомобілі марки «NISSAN PRIMASTАR», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2010 року випуску, який зареєстрований в м. Сєвєродонецьку і яким останній користується на підставі довіреності, через діючий контрольно-пропускний пункт «Просяне», який розташований в Луганській області, виїхав за сімейними обставинами до Російської Федерації, а пізніше з території Російської Федерації на вказаному автомобілі здійснив в'їзд на тимчасово окуповану територію України (АР Крим), оскільки прямував до доньки, яка мешкає у м. Сімферополі, після чого, 14 грудня 2016 року, він разом з родичами на цьому ж автомобілі повертався до України через пункт пропуску «Чонгар» у Херсонській області.

Постановою Херсонської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 22 грудня 2016 року № 0246/50805/16 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 477 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. У постанові вказано, що позивач вчинив порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, зокрема товару - транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTЕR», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.7-8).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття митним органом постанови про порушення митних правил, що регулюється Конституцією України, Митним кодексом України та іншими нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (набрав чинності 27 квітня 2014 року) територія Кримського півострова внаслідок російської окупації вважається тимчасово окупованою територією. Початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, згідно з українським законодавством, вважається дата набрання чинності Резолюції № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Розпорядженням Кабінетом Міністрів України «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 30 квітня 2014 року № 424-р, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вирішено тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком до цього розпорядження.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до даного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 10 даного закону встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. На тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636-VII) встановлено, що митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених у статті 329 Митного кодексу України, як при переміщенні через митну територію України (п.6.3). Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим», керуючись нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ «Крим» та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»; перетнути адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» із-за меж (за межі) державного кордону України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(п.7.3).

Пунктом 7.1 статті 7 Закону № 1636-VII встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Митного кодексу. Цим розділом визначено порядок і умови переміщення громадянами товарів, а також транспортних засобів особистого користування.

Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 затверджені «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України».

Обмеження щодо тимчасового ввезення транспортних засобів введене Законом № 1636-VII тільки для зареєстрованих на території ВЕЗ «Крим» автотранспортних засобів, що використовуються у перевезеннях через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Відповідно до пункту 57 статті 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з пунктом 60 статті 4 Митного Кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «NISSAN PRIMASTАR», реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску 2010, який зареєстрований у м. Сєвєродонецьу Луганської області, є ОСОБА_4 (а.с.9).

За довіреністю від 27 жовтня 2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2678, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом марки «NISSAN PRIMASTАR», реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску 2010 (а.с.41).

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2016 року позивач разом з родичами після відвідин сестри, яка мешкає в Ростовській області Російської Федерації, на автомобілі марки «NISSAN PRIMASTАR», реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску 2010, яким володіє та користується на підставі довіреності, поїхав до доньки, яка мешкає у м. Сімферополі, здійснивши при цьому в'їзд на тимчасово окуповану територію України (АР Крим) з території Російської Федерації. Наслідки поїздки за таким маршрутом йому відомі не були, умислу порушувати законодавство не мав. Автомобілем, на якому він прямував, використовує лише як засобом пересування для власних потреб та для потреб родини, підприємницькою діяльністю не займається.

Статтею 489 Митного кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

З аналізу положень статті 458 Митного кодексу України та статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення випливає, що протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь якого адміністративного правопорушення.

Зі змісту положень статті 477 Митного кодексу України вбачається, що порушення встановленого законодавством порядку ввезення товарів на територію вільної митної зони, вивезення товарів з цієї території, проведення операцій з товарами, поміщеними в режим вільної митної зони, а так само порушення встановленого частиною другою статті 436 цього Кодексу строку розпорядження товарами, розміщеними у вільній митній зоні, у разі анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію цієї зони тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 430 Митного кодексу України вільна митна зона - це відповідним чином облаштована територія або склад, що призначені для зберігання товарів під митним контролем, їх переробки та/або виробництва нових товарів. Вільні митні зони можуть бути комерційного, сервісного та промислового типів. Вільні митні зони комерційного типу створюються з метою забезпечення вільного зберігання товарів без обмеження строків. Вільні митні зони сервісного типу створюються з метою забезпечення вільної діяльності підприємств з ремонту, модернізації, будівництва повітряних, морських і річкових суден, інших плавучих засобів, їх складових частин. Вільні митні зони промислового типу створюються для цілей переробки (виробництва) товарів на територіях відповідних типів спеціальних (вільних) економічних зон. Вільні митні зони можуть створюватися у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, а також в інших місцях, у яких можливо забезпечити режим вільної митної зони відповідно до цього Кодексу. Відкриття вільних митних зон комерційного та сервісного типів здійснюється відповідно до положень цього розділу. Відкриття вільних митних зон промислового типу здійснюється окремими законами України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не доведено порушення позивачем саме вільної митної зони, а доводи апеляційної скарги стосуються порушення вільної економічної зони «Крим» та умислу громадянина.

З системного аналізу наведених норм та фактичних обставин справи вбачається безпідставність прийняття митним органом спірної постанови про порушення митних правил від 22 грудня 2016 року № 0246/50805/16 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 477 Митного кодексу України з накладенням санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 травня 2017 року у справі № 415/58/17 - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 травня 2017 року у справі № 415/58/17 за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки заступника начальника Херсонської митниці ДФС начальника Управління протидії митним правопорушенням Козюберди Володимира Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова