Справа № 377/545/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/545/17 Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області щодо відмови у призначенні пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати призначити пенсію за віком на підставі поданої заяви від 04 квітня 2017 року № 615.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2017 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що пенсію позивачу було призначено у 2010 році, у звязку з чим після досягнення пенсійного віку він мав право подати заяву про переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2017 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 20 травня 2010 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв'язку із досягненням пенсійного віку, 04 квітня 2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області від 10 квітня 2017 року № 1362/03 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що 04 квітня 2017 року позивач правомірно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, а не про переведення з одного виду пенсії на інший.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з рішенням від 10 квітня 2017 року № 1362/03 підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу стало те, що з 20 травня 2010 року йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідач вважає, що в такому випадку ОСОБА_2 необхідно було подати заяву про перехід з одного виду пенсії на інший, а не про призначення пенсії. Зміст заяви має суттєве значення, адже впливає на показних середньої заробітної плати (доходу), який враховується при обчисленні розміру пенсії.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Положеннями ч. 2 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, одним із показників у якій є «Зс» - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

У свою чергу абз. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права вказують на те, що показник середньої заробітної плати (доходу) залежить від того, чи пенсія призначається особі вперше, чи відбувається перехід з одного виду пенсії на інший.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку позивач правомірно звернувся до відповідача із заявою саме про призначення пенсії.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_2 просив призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на умовах, передбачених ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з абз. 2 п. 16 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує, що порядок застосування абз. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа, яка отримувала пенсії, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у подальшому подала заяву про призначення пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був викладений у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Згідно правового висновку, викладеного у вказаній постанові, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. За призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Верховний Суд України дійшов до висновку що за вказаних обставин застосування ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин, посилання відповідача на ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як на підставу для висновку про те, що позивачу необхідно було подати заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, є необґрунтованими.

При вирішенні апеляційної скарги колегія суддів також враховує, що рішенням від 10 квітня 2017 року № 1362/03 було підтверджене право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Єдиною підставою для відмови у нарахуванні та виплаті пенсії за віком було те, що ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області із заявою про призначення пенсії, а не заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 21 липня 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 1832, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області - відмовити.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Файдюк В.В.