Справа № 823/549/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2017 року справа № 823/549/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача - ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача - Нечаєнко Т.А. (за довіреністю),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2017 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить:

визнати незаконними порушення правових норм ст. 40 Конституції України під час направлення ОСОБА_1 відповіді від 30.03.2017 як неправомірні, як наслідок саму відповідь незаконною і зобов'язати ОСОБА_4 особисто розглянути заяву ОСОБА_1 з його особистою участю;

стягнути з ОСОБА_4 500 000 грн відшкодування моральної шкоди за "інформацію".

23.06.2017 позивач надав суду доповнення до позовних вимог, в якій додатково просить:

визнати незаконним факт відмови позивачу у особистому прийомі керівником відповідача ОСОБА_5;

витребувати у відповідача матеріали його перевірки листа від 15.05.2017 №8.1-1/7-Г289409.17-3/23-144 уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зобов'язати провести перевірку за участю позивача у м.Черкаси;

визнати наказ від 12.05.2017 №01-59-к «Про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління виконавчої дирекції Фонду в Черкаській області» незаконним та таким, що обмежує конституційні права позивача, а тому забезпечити особисту участь ОСОБА_7 у судових засіданнях;

відмінити фальсифікат від 12.05.2017 №01-59-к «Про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління виконавчої дирекції Фонду в Черкаській області»;

визнати заборону на використання інвалідами вбиральнею у приміщенні відповідача незаконним, антигуманним та принижуючим гідність інвалідів;

стягнути з ОСОБА_5 500 000 грн моральної шкоди за приниження гідності позивача, шляхом відмови в особистому прийомі, тобто виставлення вигнанцем України.

У судовому засіданні позивач та його представник просив прийняти заяву до розгляду та продовжити судовий розгляд з її урахуванням.

Представник відповідача заперечував проти прийняття вищевказаної заяви.

Вирішуючи питання можливості прийняття заяви для подальшого вирішення спору, заслухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку залишити її без руху, з огляду на таке.

Ч.1 ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право позивача до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв згідно з ч.1 ст.137 КАС України.

Так, відповідно до п.4 ч 1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зокрема, ч.4 ст.105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення суб'єкта владних повноважень; зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення; стягнення з суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Інші вимоги може заявити суб'єкт владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Суд врахував, що вимога про визнання факту відмови в особистому прийомі позивача та вимога відмінити фальсифікат не узгоджується з вимогами ч.4 ст.105 КАС України.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Разом з тим, позовна вимога визнати незаконним заборону користування вбиральнею не пов'язана зі здійсненням владних повноважень та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, ч.2 ст.106 КАС України визначений обов'язок позивача на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, надати докази, а в разі неможливості - зазначити докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Суд врахував, що позивач не додав до вищевказаної заяви жодного доказу на підтвердження викладених обставин і предмета позовних вимог та не зазначив причин, з яких не може надати такі докази, що є порушенням обов'язку позивача, передбаченого ч.2 ст.106 КАС України. Вказані обставини відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постановах від: 16 грудня 2014 року, 13 січня 2015 року, 27 січня 2015 року, 3 лютого 2015 року, - є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Що стосується позовної вимоги відшкодувати моральну шкоду суд зазначає, що згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження суми завданої моральної шкоди.

Крім того, усупереч ст.10 Конституції України, ст.15 КАС України та ч.3 ст.14 Закону України від 3 липня 2012 року № 5029-VI "Про засади державної мовної політики" (далі - Закон №5029-VI) позовна заява не викладена державною мовою.

Відповідно до частини третьої статті 14 Закону № 5029-VI сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем 23.06.2017 заяви про доповнення до позовних вимог ст.106 КАС України, що на підставі ч.1 ст.108 КАС України має наслідком залишення її без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів суд вирішив надати йому достатній строк для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 17-19, 23, 106, ч.1 ст.108, ст.ст.254-256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про доповнення до позовних вимог від 23.06.2017 - залишити без руху.

2. Позивачу надати строк до 09 год. 00 хв. 23 серпня 2017 року для усунення, викладених у мотивувальній частині ухвали, недоліків заяви.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана у Київський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції у 5 денний строк з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя В.П. Тимошенко