Справа № 2-а-186/10
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-186/10
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" травня 2010 р. ??????? ???????????????? ???? ????: ?????? - ??? ??????? ?.?., ??????? ????????.?.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення противоправною

ВСТАНОВИВ:

19.03.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання постанови від 18.03.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КУпАП противоправною.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він не перевищував 18.03.2010 року швидкість руху автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» (м. Первомайськ Миколаївської області), а працівник ДАІ зафіксував швидкість автомобіля за допомогою приладу «Беркут», який не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису і виключає можливість визначення, що саме ним було скоєно правопорушення.

Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП , позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмове заперечення на позов, зазначаючи, що вимірювання швидкості було здійснено за допомогою технічного приладу «Беркут», яким було зафіксовано швидкість руху автомобіля під керуванням позивача 84 км/год.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка ОСОБА_2 та через судове доручення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача інспектором ДПС Первомайської роти з обслуговування доріг державного значення ОСОБА_4 - на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП складений 18.03.2010 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП перевищення встановленої максимальної швидкості руху автомобіля, більш ніж на 20 км/год., а саме: 18.03.2010 року о 16-05 год. в м. Первомайську по вул. Радянській позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив максимальну швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», рухаючись зі швидкістю 84 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 заперечував вчинення правопорушення, повязаного з порушенням Правил дорожнього руху (п. 12.4), суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, зібрав доказ, який підтверджував скоєння правопорушення, наявність складу правопорушення та спростовував свідчення позивача. Цим доказом є показання свідка ОСОБА_3 Для перевірки показань цього свідка судом було направлено судове доручення Врадіївському районному суду Миколаївської області про допит вказаного свідка. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 не заперечує факту підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення, що є в матеріалах адміністративної справи та обставини вчинення позивачем правопорушення, але свою присутність в зазначеній дорожній обстановці він пояснює проходженням стажування для зарахування на службу до складу Первомайської роти ДПС.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний свідок був не безсторонній, суд враховує останню обставину, яка є обєктивною. В даних умовах притягнення до адміністративної відповідальності повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, важливим є питання довіри громадян під час виконання цієї публічної функції та неупередженості, достатності гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися в його упередженості. За таких умов показання зазначеного свідка суд вважає упередженими і до уваги не приймає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП є дані приладу для вимірювання швидкості «Беркут», який не містить функції фото-, кінозйомки, відеозапису, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що положення ст.251 КУпАП носять імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних засобів та приладів, які мають функції фото- кінозйомки, відеозапису і тому лише вони можуть бути використані, як докази по справі.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2) , яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову на постанову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у зв'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню і справа направляється на новий розгляд до органу (посадової особи), що її постановив, оскільки відсутні докази, що підтверджують скоєння правопорушення.

Юрисдикція щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не покладена на суди (ст. 17 ч. 2 п. 3 КАС України).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову ВЕ 065544 від 16.03.2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати неправомірною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена 27.05.2010 року.

Суддя Старжинська О.Є.