Справа № 826/3084/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 серпня 2017 року № 826/3084/16

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції у місті Києві
про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києва (далі - ГУ НП у місті Києві, відповідач-1), Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - Атестаційна комісія №1, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що оскаржувані рішення прийняті відповідачами протиправно, оскільки при проведенні атестації істотно порушено вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015р., Закон України «Про Національну поліцію» та ч.2 ст.19, ст.43 Конституції України та не враховано професійних якостей позивача, його характеристик та висновку без посереднього керівника, а оцінку професійного рівня та кваліфікації працівника проведено за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав.

На підставі ч.6 ст.128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

02.07.2015р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про національну поліцію», який відповідно до п.1 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 07.11.2015р.

ОСОБА_1 на підставі п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону прийнято до поліції шляхом видання наказу ГУ ПН у місті Києві від 07.11.2015р. №47о/с та призначено на посаду старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант» в порядку переатестування.

У той же час, згідно Атестаційного листа від 14.12.2015р., позивача було визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №36 о/с від 20.01.2016р. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, старшого слідчого Оболонського управління поліції, звільнено із служби в поліції згідно з п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Незгода з вказаним рішенням відповідача-1 обумовила позивача звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015р. (далі - Закон №580-VIII), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст.57 Закону №580-VIII визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з ч.2 ст.57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону №580-VIII атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина 4 ст.57 Закону №580-VIII передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з ч.5 ст.57 Закону №580-VIII порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд вважає, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014р. у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст.57 Закону №580-VIII.

У той же час під час розгляду даної адміністративної справи відповідні накази, що стали підставою для проведення атестації позивача та якими, на виконання п.2.розділу IV Інструкції, затверджено списки поліцейських, які підлягають атестуванню, відповідачами суду надано не було, як і не зазначено жодних підстав проведення атестації ОСОБА_1, які визначені ч.2 ст.57 Закону №580-VIII.

Таким чином, відповідачами, на яких покладено обов'язок доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки суб'єктом владних повноважень не було наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_1, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад, за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

У той же час, надаючи оцінку доводам позивача щодо допущених порушень вимог Інструкції під час проведення його атестування, суд також зазначає наступне.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач обіймав посаду старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за результатами атестації складено атестаційний лист, згідно розділу ІІ якого, за висновком прямого керівника - позивач займаній посаді відповідає (10.12.2015р.).

За результатами атестування, як свідчить запис від 14.12.2015р. в атестаційному листі позивача, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (розділ ІV атестаційного листа).

З метою з'ясування підстав прийняття відповідачем-2 вказаного рішення щодо позивача судом досліджено відомість-протокол №14/12/15-1 від 14.12.2015р. (далі протокол-1) та ОП №14/12/15-11 від 14.12.2015р. (далі протокол-2) засідання атестаційної комісії №1 ГУ НП у місті Києві.

Як вбачається з протоколу-2 комісією під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, поліцейського, а саме:

1.Декларація про доходи;

2.Послужний список (Форма 1);

3.Інформаційну довідку;

4.Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади»;

5.Інформацію з відкритих джерел.

Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції та інше.

В подальшому, як свідчить протокол-2 від 14.12.2015р., відповідачем було прийнято рішення (4 голоси - «за», « 0» - проти), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з поліції через службову невідповідність.

У той же час судом досліджено документи, які подавалися до атестаційної комісії щодо позивача.

Надаючи оцінку вказаним доказам та встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Фактично, як свідчить зміст вищевказаних та протоколів - 1 та 2, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення з поліції через службову невідповідність відповідач -2 виходив з низького рівня знань ОСОБА_1

Вказана підстава не може бути прийнята судом як така, що обґрунтовує правомірність рішення, що оскаржується.

Одночасно суд констатує, що пункти 10-13, 17-20 розділу IV Інструкції не надають права атестаційні комісії виключно на підставі результатів атестування робити висновок про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді.

Втім, в порушення вищевказаних нормативних вимог відповідачем-2 в оскаржуваному рішенні не наведені інші обставини, встановлені за наслідком дослідження атестаційних матеріалів, проведеної співбесіди з поліцейським, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді.

Не були встановлені такі обставини і під час розгляду даної адміністративної справи.

Не може бути прийнятий до уваги і факт не проходження позивачем тестування за допомогою поліграфу, оскільки відповідно до п.13 розділу IV Інструкції його проходження можливо лише за наявності згоди на це поліцейського, а п.16 розділу IV Інструкції не відносить такі обставини до критеріїв, які враховуються атестаційними комісіями при прийнятті рішень щодо поліцейських.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п.4 розділу IV Інструкції на поліцейських, які отримали нове призначення з вибуттям з підлеглості попередньому керівнику за три місяці і менше до початку атестування, атестаційні листи складаються за новим місцем служби з урахуванням матеріалів-характеристик, отриманих при прийнятті його на нову посаду та з особових справ.

Таким чином, з урахуванням встановлених у даній справі обставин, суд приходить до переконання про необґрунтованість висновків відповідача-2 щодо невідповідності позивача займаній посаді та необхідність його звільнення з поліції через службову невідповідність.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських;

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції до складу атестаційних комісій входять: 1) у центральних атестаційних комісіях: голова комісії - Голова Національної поліції України або його перший заступник, або заступник; секретар комісії - особа, яку визначає Голова Національної поліції України.

У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обов'язки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії;

Пункт 4 розділу ІІ Інструкції передбачає що до зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (п.20 Розділу IV Інструкції).

Як передбачено пунктом 28 Розділу IV Інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Аналіз вищевказаних правових норм дає суду підстави вважати, що вищевказані атестаційні комісії та апеляційні атестаційні комісії є суб'єктами владних повноважень, які приймають рішення, оформлені протоколом, що є обов'язковими для виконання керівниками органів поліції, та створюють відповідні правові наслідки по відношенню до особи щодо якої їх прийнято.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2015р. позивачем було подано скаргу на висновок Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції у місті Києві.

28.12.2015р. Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону було вивчено скаргу і матеріали поліцейського ОСОБА_1 та встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає.

Необґрунтованість та протиправність протоколу-2 Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції у місті Києві прямо вказує на безпідставність рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про прийняття рішення щодо відхилення скарги позивач, а, отже, є підставою для його скасування.

Таким чином, враховуючи, що наказ від 07.11.2015р. №47 чи 8 о/с ґрунтується виключно на висновку Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції у м.Києві від 14.12.2015р. та рішенні Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, суд приходить до висновку, що такий наказ є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено відповідно до вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність оскаржуваного рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69-71, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рішення Атестаційної комісії № 1 щодо старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1 протиправним та нечинним повністю.

Визнати незаконним, протиправним та скасувати в частині наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві №36 о/с від 20.01.2016р., яким старшого лейтенанта поліції старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1 звільнено зі служби, згідно з п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 70209,45грн.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 3713,85грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій