Справа № 808/300/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" серпня 2017 р. справа № 808/300/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі №808/300/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк») про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.01.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»), в якому просив визнання протиправною відмову щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати включити його до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Стандарт» № 352130 від 28.05.2015 року.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надіслав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, яким просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а також просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності його представника.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.05.2015 року між позивачем (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» укладено Договір №352130 банківського вкладу «Стандарт» в національній валюті, (особовий рахунок НОМЕР_2, рахунок нарахованих процентів НОМЕР_1), за умовами якого, вкладник передає, а банк приймає на умовах цього договору грошові кошти в сумі 125000 грн. строком на три місяці. Днем повернення вкладу є 28.08.2015 року (а.с.8).

Згідно з пунктом 2.1 вказаного договору вкладник передає вклад банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного або іншого вкладного рахунку, відкритого в банку чи в іншому уповноваженому банку України. Також на вкладний рахунок вкладника можуть зараховуватися кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи. У цьому разі вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний рахунок.

В той же день, тобто 28.05.2015 року відбулось зарахування грошових коштів у сумі 125000 грн. на депозитний рахунок ОСОБА_2, що підтверджується квитанцією №352130 від 28.05.2015 року, згідно якої призначення платежу визначено: кошти на вклад згідно договору №352130 від 28.05.2015 року (а.с.81).

Постановою Правління Національного банка України від 30.04.2015 року №293/БТ ПАТ «УПБ» віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку (а.с.59-62).

Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2015 року №348 ПАТ «УПБ» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.63-64).

На підставі вищезазначеної постанови Виконавчою дирекцією Фонду 28.05.2015 року прийнято Рішення №107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 року по 28.08.2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» Пантіну Любов Олександрівну (а.с. 67).

Відповідачем створено комісію з перевірки договорів, якою на підставі наказу тимчасової адміністрації від 02.06.2015 року №31/ТА здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників, щодо виявлення фактів порушення банківських операцій (а.с.72).

Згідно з витягом з протоколу №1 засідання комісії про перевірку вкладів фізичних осіб від 26.06.2015 року за результатами перевірки надано список рахунків конкретних фізичних осіб, у якому за №236 зазначений особовий рахунок НОМЕР_2 та рахунок процентів НОМЕР_1 позивача на суму 125000 грн. (а.с.69).

Наказом відповідача від 03.07.2015 року №64/ТА тимчасово обмежено здійснення ПАТ «УПБ» під час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками згідно переліку (а.с.74).

Рішенням комісії з перевірки договорів, оформлених протоколом №21 від 17.08.2015 року затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори), що є нікчемними відповідно до ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також доручено юридичному департаменту та департаменту індивідуального бізнесу здійснити направлення повідомлень про нікчемність правочинів фізичним особам, на рахунки яких були зараховані кошти з рахунків інших фізичних осіб та з рахунків юридичних осіб, а також на рахунки яких оформлювались операції із внесення коштів готівкою у період дії Постанови НБУ від 30.04.2015 року №293/БТ (а.с.70).

27.08.2015 року відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочинів №01-10/4087, зі змісту якого вбачається, що відповідач з посиланням на ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.228 Цивільного кодексу України вважає договір банківського вкладу від 28.05.2015 року №352130 та операції з внесення 28.05.2015 року грошових коштів на рахунок №2130 нікчемними (а.с. 12).

Керуючись даними висновками, відповідач не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2015 року №562 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УПБ» (а.с.66).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 28.08.2015 року №158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання з 31.08.2015 року по 30.08.2016 року та делеговано повноваження ліквідатора банку відповідачу (а.с.65).

04.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та інформації стосовно включення Фондом гарантування вкладників фізичних осіб до Загального реєстру вкладників ПАТ «УПБ, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Листом вих.№ 01-10/6077 від 26.11.2015 року відповідач повідомив позивача, що сума коштів, розміщена на рахунку позивача, не підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з тим, що договір банківського вкладу від 28.05.2015 року № 352130 є нікчемним (а.с.12).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452 (далі по тексту - Закон №4452).

Частиною першою статті 3 Закону №4452 визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому за положеннями п.3, п.4 статті 2 Закону №4452 вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 статті 27 Закону №4452 визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860) (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі по тексту - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

З аналізу наведених норм випливає, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за наявності таких умов: 1) має бути здійснений вклад до прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних; 2) вклад повністю або частково повинен бути неповернутим банком; 3) НБУ має прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що зазначені умови відносно позивача настали.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною відмову відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «УПК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Стандарт» №352130 від 28.05.2015 року.

Статтями 26 та 27 Закону №4452 встановлена процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Між тим, згідно з частиною другою статті 38 Закону№4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону№4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону № 4452-VI; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Проте, зі змісту наведених норм випливає те, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з яким Закон №4452 пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Колегія судів окремо звертає увагу на те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ» Пантіною Л.О. не зазначена конкретна підстава невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «УПБ» та не доведено, що договір №352130 від 28.05.2015 року має ознаки нікчемності.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «УПБ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з п.2 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів ввжає вірним висновок суду першої інстанції, стосовно того, що належним способом захисту порушеного права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду є зобов'язання відповідача подати то Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_2 як вкладника ПАТ «УПБ», а вимоги про зобов'язання відповідача включити позивача до повного переліку вкладників не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта стосовно того, що громадянин ОСОБА_2, який мав відкриті рахунки у ПАТ «УПБ», здійснив штучну касову операцію з внесення готівкових коштів в сумі 125000 грн. (без фактичного внесення готівки), яка приховувала фактичне перерахування коштів з депозитного рахунку фізичної особи, вдкритого також у ПАТ «УПБ» - ОСОБА_3, а тому, на думку відповідача, дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вчиненні виключно з метою незаконного отримання за рахунок Фонду грошових коштів, з огляду на наступне.

З наявної в матеріалах справи квитанції №352130 від 28.05.2015 року вбачається, що зарахування коштів за договором вкладу від 28.05.2015 року №352130 здійснено з рахунку 100259045, платником - ОСОБА_2 Будь-яких доказів того, що грошові кошти, які вносились позивачем на виконання умов договору від 28.05.2015 року №352130 були отримані ним від ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Крім того, апелянтом а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надано доказів штучності вказаної касової операції (без фактичного внесення готівки) за наявності квитанції про прийняття грошових коштів касою банку, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі №808/300/16 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі №808/300/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко