Справа № 813/1982/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7169/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.я., Рибачука А.І.

за участі секретаря судових засідань: Лемцьо І.В.

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської місцевої прокуратури № 6 про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

31.05.2017 ОСОБА_4 звернувся в суд із адміністративним позовом до Київської місцевої прокуратури № 6, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2017 у справі № 757/63961/16-к про зобов'язання службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати заяву позивача від 30.11.2016 та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України та зобов'язати виконати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2017 у цій справі.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4

Із цією ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що відмовляючи у відкритті провадження, суддя вказав на відсутність юрисдикції вирішувати питання щодо виконання судового рішення та посилається на місцевий суд, як суд, що має такі повноваження. Вважає такі твердження помилковими, оскільки місцевий суд має право лише постановити ухвалу щодо зобов'язання до дій в КПК України, але не має повноважень вирішувати питання щодо виконання постановленого рішення, так як КПК України не передбачає видачу виконавчого листа або примусове виконання ухвали слідчого судді, а бездіяльність суб'єкта владних повноважень має оскаржуватись до адміністративного суду.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суддя першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що спір між сторонами про визнання протиправною бездіяльності Київської місцевої прокуратури № 6 щодо невиконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2017 у справі № 757/63961/16-к, прийнятої у порядку визначеному кримінальним процесуальним законодавством, не є спором щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень. А тому підлягає вирішенню за зверненням до загального місцевого суду у порядку кримінального, а не адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено, зокрема, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості і не належить до сфери управлінської.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони право і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. В цьому ж рішенні Конституційний Суд наголосив, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

За правилами вказаних норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Імперативний припис п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З системного аналізу правових норм та враховуючи вимоги, наведені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Верховний Суд України неодноразово, в тому числі в постановах від 24 квітня 2012 року (справа № 21-989во10) від 16 вересня 2015 року (справа № 21- 1666а15), вказував на те, що спори, які стосуються перевірки правомірності дій (рішень) правоохоронних органів, вчинених (прийнятих) при досудовому розслідуванні не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи вищенаведене, при визначенні юрисдикцій у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов'язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

З наведеного, суддею першої інстанції було правомірно винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження, оскільки предметом спору є визнання протиправності бездіяльності відповідача, яка полягає у невиконанні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року про зобов'язання службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати заяву позивача від 30.11.2016 та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, а тому такий спір має розглядатись в поряду кримінального судочинства.

Частиною 1 статті 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суддя першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків судді першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/1982/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
А. І. Рибачук

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 16.08.2017.