Справа № 560/505/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сидоренко З.С.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА
іменем України
"22" серпня 2017 р. Справа № 560/505/17
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "10" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 10.05.2017р. позов задоволено. Зобов`язано Зарічненське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Рівненської області призначити призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення за призначенням пенсії , а саме з 17.05.2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема вказує на відсутність у позивача необхідного періоду проживання / роботи позивача гарантованого добровільного відселення.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 197 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Судом встановлено, що згідно копії паспорту НОМЕР_1 (а.с.6-8) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зелень Дубровицького району і є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.06.1993 року, видане Рівненською облдержадміністрацією (а.с.15).
Із копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований у с.Зелень Дубровицького району з 12.02.1990 року. До цього, як вбачається з матеріалів справи, з дня народження по грудень 1982 року, а далі з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року проживав у с.Зелень Дубровицького району без реєстрації.
Зазначене підтверджується довідками органу місцевого самоврядування, а саме виконавчого комітету Сварицевицької сільської ради №1373 від 29.08.2016 року та №1371 від 29.08.2016 року (а.с.17, 18).
Згідно із записами, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , виданої 17.07.1979 року на ім`я ОСОБА_1 - останній з 01.09.1977 року по 12.07.1979 року навчався в Березнівському ДПТУ-4 Рівненська фабрика пошиву та ремонту взуття "Ремобувь"; з 16.07.1979 року по 05.10.1980 року працював на Рівненській фабриці пошиву та ремонту взуття "Ремобувь" фрезерувальником по 5 розряду в пошивному цеху; 18.10.1980 року призваний на військову службу з якої був звільнений в запас 16.10.1982 року; з 16.12.1982 року по 29.02.1988 року працював на Рівненській фабриці пошиву та ремонту взуття "Ремобувь" затяжчиком 5 розряду на пошивному участку; з 21.03.1988 року по 04.11.1989 року працював обувником 5 розряду Таймирського окрбуткомбінату Крайня північ Росія.
Після звільнення з 05.11.1989 року повернувся проживати в с.Зелень Дубровицького району.
Для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, позивач звернувся до Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, проте рішенням останнього від 11.10.2016 року, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки первинними документами не підтверджено факту постійного проживання та факту постійної роботи позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року, тому призначити пенсію немає підстав (а.с.19).
Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що Зарічненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не доведено правомірність відмови у призначенні пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, як особи потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорії 3), відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому рішення Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову позивачу в призначенні пенсії є таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак позов слід задоволити.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується враховуючи наступне.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Водночас, обумовлена норма закону передбачає, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058- IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) Пенсійний фонд України є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
У відповідності до абз.7 підпункту «г» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846) із змінами, при призначенні пенсій за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - зниження пенсійного віку, представляється посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що основною підставою для призначення позивачу пенсії є період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, яка видається органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), а даний спір зводиться до встановлення факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 року, не менше 3 років.
Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 17.02.2017 р. закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Зарічненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці у визначений термін, а саме з 05.11.1989 р. по 11.02.1990 р.
Підставою для закриття провадження по вказаній вище справі послугувало те, що між сторонами фактично існує спір з приводу призначення пільгової пенсії заявнику, як потерпілому від наслідків аварії на ЧАЕС, який належить до публічно-правових спорів і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 р. "Про перелік пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", с.Зелень Дубровицького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.
Як вбачається із довідки №1373, виданої 29.08.2016 року виконавчим комітетом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1 постійно проживав в с.Зелень Дубровицького району з 05.11.1989 р. по 11.02.1990 р., тобто, довідка є документальним підтвердженням постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 05.11.1989 р. по 11.02.1990 р., і термін проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 р. становить більше 3 років.
До потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 3 відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років категорія 3 (ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено про те, що наявність у позивача посвідчення особи потерпілої від наслідків чорнобильської катастрофи (категорії 3) є достатнім підтвердженням того, що він станом на 01 січня 1993 року протягом не менше 3 років проживав у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності документів, які б підтверджували б відомості про постійне місце проживання у відповідній зоні є протиправною.
Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. При цьому, такий документ як довідка про період (періоди) проживання (роботи) на забрудненій території, видана органами місцевого самоврядування є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи (Вказана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/16793/14 від 28.05.2014 року по справі та №К800/29268/15 від 28.07.2015 року).
З наведених обставин справи та положень законодавства слідує, що позивач має право на зниження пенсійного віку, оскільки станом на 1 січня 1993 року він проживав у зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років.
Відтак, суд першої інстанції прийшов вірного висновку про наявність правових підстав для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "10" травня 2017 р. без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Зарічненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Л.Українки,3,смт.Зарічне,Рівненська область,34000
4-третій особі: - ,