Справа № 161/6502/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6502/17
Провадження № 2-а/161/658/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі - Шолом С.І.,

з участю : представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кушнірук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що 13.03.2017 звернувся до Луцького об'єднаного управління пенсійного фонду України волинської області із заявою про здійснення виплати йому пенсії.

Однак, у задоволенні такої заяви листом №183/24-01 від 24.03.2017 року було відмовлено у задоволенні такої заяви із посиланням на відсутність бюджетних коштів, що передбачені для виплати пенсій і надбавок за минулі роки.

26.08.2011 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист із строком пред'явлення до 01.08.2012 року. Вказаний виконавчий лист було пред'явлено до виконання і постановою від 31.02.2011 року відкрито виконавче провадження. Проте, 30.12.2011 року постановою державного виконавця ВДВС ГУЮ закінчено виконавче провадження з примусовго виконання рішення суду з причин неможливості проведення виплати нарахованих коштів у зв'язку з відсутністю фінансового ресурсу територіального органу Пенсійного фонду України. За життя ОСОБА_5 повторно до виконання виконавчий лист не пред'являв, оскільки тяжко хворів і постійно знаходився на лікуванні. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_5 належних йому виплат згідно рішення суду так і не отримав, а спадщина після його смерті прийнята та оформлена належним чином, тому ОСОБА_3 набув права на отримання такої пенсії в повному обсязі.

Вважає дії управління Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у виплаті грошової суми - пенсії, що належала позивачу на праві власності, незаконною, оскільки такі дії відповідача призводять до порушення прав громадян, а забезпечення соціальних гарантій та соціального забезпечення належить до основних функцій держави в особі її державних органів.

В зв'язку з чим, просить суд визнати дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області щодо відмови у проведенні виплати йому пенсії по інвалідності (доплати до пенсії), що належить йому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 05.11.2015 року. Зобов'язати об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області здійснити виплату йому пенсії по інвалідності (доплати до пенсії), що належить йому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 05.11.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, на підставі доводів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2010 року зобов'язано Управління пенсійного фонду України у м. Луцьку провести перерахунок та виплату ОСОБА_5 державної пенсії відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з 17.02.2010 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року прийнято нову постанову, якою змінено період виплати присуджених сум - із 17.02.2010 року на 03.05.2010 року.

На виконання рішення суду, 26.08.2011 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист із строком пред'явлення до 01.08.2012 року.

На виконання виконавчого листа Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було проведено перерахунок та виплату ОСОБА_5 державної пенсії відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з 17.02.2010 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року прийнято нову постанову, якою змінено період виплати присуджених сум - із 17.02.2010 року на 03.05.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Згідно довідки від 28.10.2015 року №11788 на рахунку в управлінні ПФУ в. м. Луцьку залишилась доплата до пенсії в 75 358, 73 грн та включена в додаткові відомості (а.с. 13).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом - син ОСОБА_3 та отримав Свідоцтво про право на спадщину (а.с.14)

17.05.2016 року позивач звернувся до Луцького об'єднаного управління Песійного фонду України Волинської області із заявою про виплату пенсії як спадкоємцю після смерті ОСОБА_5 у розмірі 75 358, 73 грн. (а.с.15)

Листом Луцького об'єднаного управління Песійного фонду України Волинської області позивачу було запропоновано звернутися до органів державної виконавчої служби.

Однак позивач повторно звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про виплату пенсії як спадкоємцю після смерті ОСОБА_5 у розмірі 75 358, 73 грн.

24.03.2017 року об'єднанане управління Пенсійного фонду України Волинської області повторно повідомило позивача про можливість звернення до органів державної виконавчої служби (а. с.16)

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року.

Відповідно до п. 3 положення передбачено, що одне із основних завдань Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджується Верховною Радою України.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Конституційний Суд України у рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Відповідно до абз. 8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Позиція Європейського суду з прав людини, викладена в редакції «Великода проти України» від ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та наголосив на складній економічній ситуації вкраїні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогам щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Відповідно до п. 7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI « Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4. Зазначеним пунктом встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14,22,37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ст. 23 бюджетного Кодексу України будь-які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Постановою КМУ від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до вищезазначеного Порядку фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ, або її представник, подає до органу державної виконавчої служби документи, необхідні для отримання заборгованості за рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи положення п.1 ч.1 та ч.5 ст. 47 у взаємозв'язку з вимогами п.7 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, чи за неможливістю виконання рішення суду виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України (а.с.12), не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених строків.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 58, 71, 104, 106, 163 КАС України, на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук