Справа № 164/146/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5039/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 15 лютого 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області, яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років та зобов'язати відповідача провести такий перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності та проводити таку оплату в подальшому відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи - 15 років, але не вище 75% заробітку.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 15 лютого 2017р. позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведені перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 лютого 2017 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку оскаржило Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області, вважає, що вона прийнята з порушенням норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ч.5 ст.55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачає проведення перерахунку пенсії згідно Закону, а лише її призначення.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 цього Кодексу розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, з 17 листопада 1999 року позивачу призначена пенсія згідно із Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Пенсію ОСОБА_1 призначено зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Станом на лютий 2017 року загальний страховий стаж позивача становить 35 років 11 місяців 26 днів. На заяву позивача від 19 січня 2017 року про перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років, відповідач листом № 55/Б-01 від 30 січня 2017 року відмовив їй у проведенні такого перерахунку.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність таких дій (відмови) відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

А ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто даною нормою особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені як загальними законами з питань пенсійного забезпечення, так і спеціальним законом, який визначає їх статус, зокрема, пільги щодо пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ст. 71 даного Закону дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 цього Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.

При цьому, слід зауважити, що порядок перерахунку пенсій цим Законом не визначений, в звязку з чим колегія суддів вважає можливим відповідно до ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати при розгляді даної справи аналогію закону.

Так, ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», згідно з яким за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Водночас для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена, як зазначено вище, в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією нормою стаж роботи.

Колегія суддів враховує, що п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та, зокрема, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Як зазначено вище, пенсія за віком ОСОБА_1 була призначена з 17 листопада 1999 року. А починаючи з 01 січня 2004 року відповідач змінив умови, норми та порядок її пенсійного забезпечення. При цьому, збільшуючи пенсію на 1% за понад мінімальний трудовий стаж, відповідач керувався тільки Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини, визначений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, як встановив суд, 15 лютого 2017 року позивач зверталась до відповідача із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення, встановлених відповідно до норм вищевказаного Закону, в тому числі проведення перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону, у чому їй було відмовлено.

Таким чином, на думку колегії суддів, особам, яким призначена пенсія на підставі чи із застосування пільг, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 зазначеного Закону є протиправними, оскільки особам, яким призначена пенсія на підставі цього Закон, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії, зокрема, 15 років для жінок, шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково зобовязав провести перерахунок та виплату пенсії позивачці починаючи з 01 лютого 2017 року.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав 02 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З положення даної норми випливає, що перерахунок та виплату пенсії відповідач повинен здійснити з 02 серпня 2016 року.

Дану позицію підтверджено постановою Верховного суду України від 20 вересня 2016 року № 1601/12900/12, 21-1255а16, у якій при визначенні дати, з якої повинна бути перерахована та виплачена пенсія, також застосовується шестимісячний строк з дня звернення до суду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, що відповідно до п. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 160, ст.195, п.3 ч.1 ст.197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п.1 ст. 201, ч.2. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 15 лютого 2017р. у справі №164/146/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії змінити, замінивши в третьому абзаці резолютивної частини дату «з 01 лютого 2017 року» на «з 02 серпня 2016 року».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4