Справа № 802/953/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 серпня 2017 р. Справа № 802/953/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом: ОСОБА_1 до: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 травня 2017 року на адресу позивача надійшла постанова Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області від 10.05.2017 АВ №0030171 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700грн.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки він не є перевізником та транспортний засіб, згідно якого проведено перевірку, йому не належить.

Позивач в судове засідання не з'явився. На адресу суду від останнього за вх.№13900 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити адміністративний позов.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був завчасно та належним чином повідомлений, про що свідчить розписка від 19.06.2017 та від 18.07.2017 року.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку справу розглядати в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 14 березня 2017 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM за номерним знаком НОМЕР_1, водій ОСОБА_2.

За результатами перевірки складено акт АХ №0204798 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено власником вказаного вище транспортного засобу ОСОБА_1.

Згідно акту перевірки убачається, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області встановлено порушення, зокрема надання послуг з перевезення вантажу без оформлення щоденних реєстраційних листків обліку режимів праці та відпочинку водія за 23.03.2017-24.03.2017, чим порушено ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", наказ Мінтранспорту та зв"язку від 24.06.2010 №385. Відповідальність за вказані порушення, згідно Акту перевірка, передбачена статтею 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято спірну постанову від 10.05.2017 АВ №0030171.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт", зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Із матеріалів справи слідує, що транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM за номерним знаком НОМЕР_1 не належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацією ТЗ, а також наданою інформацією Регіонального сервісного центру у Вінницькій області у відповідності до бази даних АІС "ДАІ 2000" УДАІ України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС. Власником даного автомобіля є ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до Акту, водієм ТЗ був ОСОБА_2, відправник ТОВ АПК, одержувач - ТОВ "Новобудсервіс".

Отже, судом встановлено, що на час проведення перевірки 14.03.2017 позивач не був власником ТЗ, не здійснював перевезення, тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу. Доказів про зворотнє відповідачем не надано.

Так, ухвалою суду від 14.06.2017 зобов"язано відповідача, у разі наявності у нього заперечень проти позову, подати до суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення. Крім того, ухвалою суду від 05.07.2017 судом витребовувались матеріали перевірки щодо порушення ОСОБА_1 вимог Закону України "Про автомобільний транспорт".

Однак, матеріали перевірки та заперечення на адресу суду не надходили.

Відтак, ОСОБА_1 який у спірних правовідносинах не виступав перевізником, не може нести відповідальності за порушення Закону, які не допускав, в зв'язку з чим постанова від 10.05.2017 АВ №0030171 про застосування адміністративно-господарського штрафу визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених вище обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області АВ №0030171 від 10.05.17 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: