Справа № 805/2426/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 р. Справа № 805/2426/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Тарасенка І.М., суддів: Голошивця І.О., Толстолуцької М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.05.2017 року АН № 0050029 в сумі 1700 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.05.2017 року АН № 0050029 в сумі 1700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою АН № 0050029 від 03.05.2017 року ОСОБА_1 була притягнута начальником відділу надання адміністративних послуг ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення 03.03.2017 року о 15 год. 30 хв. на а.д. Київ - Харків - Довжанський, 471 км., ст. ст. 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 прийнято припис від 03.03.2017 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, в якому не вказано, коли та де були допущені водієм порушення законодавства, яким водієм, які заходи і до кого потрібно застосувати.

Позивач вважає, що факти викладені в постанові АН № 0050029 від 03.05.2017 року не відповідають дійсності, абсурдні, надумані, а сама постанова пряйнята з грубими порушенням чинного законодавства, є не незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Отже, позивач просила скасувати постанову АН № 0050029 від 03.05.2017 року, прийняту начальником відділу надання адміністративних послуг ДС України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700 грн., як незаконну.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про зупинення провадження у справі для надання можливості подати заперечення проти позовних вимог та додаткові докази.

Проте суд вважає таке клопотання необґрунтованим та недоцільним у зв'язку із наступних підстав.

Відповідачем отримана ухвала про відкриття провадження у справі, адміністративний позов із додатками 25 липня 2017 року, про що свідчить особистий підпис посадової особи відповідача на поштовому повідомлені про вручення поштового відправлення.

Отже, суд вважає, що більш ніж три тижня з дня отримання ухвали про відкриття провадження у зазначеній справі є достатнім строком для підготовки своєї правової позиції, а дане клопотання суд розцінює як затягуванням часу щодо розгляду справи та його задоволення може привести до порушення строків розгляду справи передбаченого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 має у власності автомобіль MAN 8.180, державний номер НОМЕР_5

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, , діє відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 р..

Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 р., передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до акту Серії НОМЕР_6 від 03.03.2017 року на 471 км. а/д Київ - Харків - Довжанський водій автомобіля MAN, державний номер НОМЕР_2, порушив ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт»: відмовився пред'являти посвідчення водія для перевірки. Крім того водієм порушено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажу без оформлення реєстраційного листа контролю режиму праці та відпочинку водія за 03.03.2017 року.

На підставі вищевказаного акту, 03.05.2017 року начальником відділу надання адміністративних послуг ДС України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області прийнято постанову № 0050029 про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на

підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна

накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 № 340 встановлюється особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку та вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (п.6.3).

Як зазначає позивач у своєму позові водій ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1, керуючи вищевказаним транспортним засобом, дійсно був зупинений 03.03.2017 року на а/д Київ - Харків - Довжанський інспекторами ДСБТ. Вони з його пояснень, подивились чи є в машині повірений тахограф, накладні на вантаж і побажали йому щасливої дороги. Посвідчення водія або інших документів вони у водія не вимагали пред'явити, акт про будь - яке порушення не складали, тому водій не міг відмовитись від підпису. Іншого відповідачем не доведено.

Крім того, в акті Серії НОМЕР_6 від 03.03.2017 року зазначено, що водій відмовився надавати для перевірки посвідчення водія та відмовився від підпису, при цьому даний факт не підтверджено показами свідків та їх підписами.

Відповідно до ст. 283 КУаП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд прийшов до висновків, що спірна постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не повністю вказана посадова особа яка винесла постанову; не вказані обставини правопорушення; не зазначений порядок оскарження постанови; немає роз'яснення прав особи яка притягується до відповідальності.

Доказів того, що позивач керував транспортним засобом, коли 03.03.2017 зупинили транспортний засіб, відповідач суду не надав. Крім того, чи складався акт за наслідками рейдової перевірки суду невідомо.

Крім того, в адміністративному позові позивач зазначив, що автомобіль НОМЕР_4 використовувався для власних потреб, без мети отримання прибутку.

Суд зазначає, що дані твердження позивача Державною службою України з безпеки на транспорті не спростовані належними доказами, разом з тим, до суду не надано відповідних підтверджень щодо здійснення позивачем перевезення вантажу на замовлення.

Таким чином, відповідачем, в порушення вимог п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», вимагалися документи, що не передбачені нормами чинного законодавства при здійсненні перевезення вантажу для власних потреб.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.05.2017 року АН № 0050029 в сумі 1700 грн. - задовольнити.

Скасувати постанову АН № 0050029 від 03.05.2017 року, що прийнята начальником відділу надання адміністративний послуг Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про накладення адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суму судових витрат у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 16 серпня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Тарасенко І.М.

Судді Голошивець І.О.

Толстолуцька М.М.