Справа № 826/17665/16
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, Екзаменаційної комісії - Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення й наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Фонд державного майна України, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є особою, яка здійснює професійну оціночну діяльність на підставі кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката від 31.08.1998 НОМЕР_1, виданого Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту і Українським товариством оцінювачів, та кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 19.06.2004 НОМЕР_2, виданого Фондом державного майна України спільно з Міжнародним інститутом бізнесу, які підтверджують його кваліфікацію за спеціалізацією 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» (а.с. 11-12 Том I).

Відповідно до свідоцтва Фонду державного майна України від 30.12.2004 №2075 ОСОБА_2 був зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів як оцінювач, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за напрямами 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.7., 2.1., 2.2 (а.с. 13 Том I).

29 вересня 2016 року відбулось засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, на якому розглядалось питання щодо професійної оціночної діяльності оцінювача ОСОБА_2 при складанні звітів про оцінку майна №135/15/01, №135/15/02, №135/15/03, №135/15/04, №135/15/05, №135/15/06, №135/15/07, №135/15/08, №135/15/09, №135/15/10, №135/15/11, №135/15/12, за результатами якого було прийнято рішення позбавити (анулювати) ОСОБА_2 спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката НОМЕР_1 від 31.08.1998, виданого Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту.

Відповідно до протоколу №89 засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України від 29.09.2016 рішення про позбавлення (анулювання) ОСОБА_2 спеціалізації 1.1. з кваліфікаційного документа оцінювача було прийнято на підставі результатів рецензування його звітів, проведеного рецензентом, який працює у штаті Фонду державного майна України, та рецензентами, що є членами Екзаменаційної комісії (а.с. 17-18 Том I).

Відповідно до рецензій, складених працівником Фонду державного майна України Сторожук В.А., звіти про оцінку, виконані ОСОБА_2, були класифіковані за ознакою абзацу 5 пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такі, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісними та непрофесійними і не можуть бути використані (а.с. 12-35 Том II).

Згідно рецензій, складених членами Екзаменаційної комісії Ковальським Ю.М. та Любенком Р.П., звіти про оцінку, виконані ОСОБА_2, були класифіковані за ознакою абзацу 4 пункту 67 №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такі, що не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с. 36-96 Том II).

25 жовтня 2016 року на підставі рішення Екзаменаційної комісії Фондом державного майна України було видано наказ №1914, яким було анульовано спеціалізацію 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача ОСОБА_2 - сертифіката від 31.08.1998 НОМЕР_1, виданого Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту, та виключено інформацію з Державного реєстру (а.с. 109 Том II).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки обов'язковою умовою для виникнення обставин, які є підставами для прийняття рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва у зв'язку з встановленням факту грубого порушення оцінювачем нормативно-правових актів з оцінки майна є неодноразовість вчинення відповідного порушення, а з матеріалів справи не вбачається підстав вчинення позивачем неодноразового грубого порушення нормативно-правових актів з оцінки майна, тому у Екзаменаційної комісії - Фонду державного майна України були відсутні правові підстави для видання рішення №89 від 298.09.2016, а у Фонду державного майна України - наказу від 25.10.2016 №1914. Крім того, позивача не було повідомлено про розгляд питання щодо його професійної оціночної діяльності, про дату та місце засідання Екзаменаційної комісії рішення якої оформлено протоколом від 29.09.2016 № 89, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-III (надалі - Закон №2658-III).

Згідно частини першої статті 4 Закону №2658-III професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

За правилами частини першої та другої статті 6 Закону №2658-III оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Оцінювачем не може бути особа, яка має не погашену або не зняту судимість за вчинення злочину або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення.

Статтею 29 Закону №2658-III оцінювачі мають право:

доступу до майна, яке оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки;

отримувати роз'яснення та додаткові відомості, необхідні для проведення оцінки майна та складання звіту про оцінку майна, від замовника оцінки та інших осіб щодо інформації, яка містить державну або комерційну таємницю, за наявності у оцінювача відповідного дозволу або угоди про конфіденційність інформації;

відмовитися від проведення оцінки майна у разі виникнення обставин, які перешкоджають проведенню об'єктивної оцінки, у тому числі будь-яких форм примусу;

страхувати свою цивільну відповідальність, пов'язану з професійною оціночною діяльністю;

бути безпосередньо присутніми на засіданні Екзаменаційної комісії під час розгляду питання щодо позбавлення оцінювача кваліфікаційного свідоцтва;

оскаржувати дії посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, рішення Екзаменаційної комісії в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 13.11.2002 № 1997 (далі - Положення №1997) після отримання секретаріатом Екзаменаційної комісії рецензії на звіт про оцінку (акт оцінки), складеної рецензентом, що працює в штаті Фонду державного майна України або його регіональному відділенні, такий звіт (акт) направляється для забезпечення його рецензування експертною радою саморегулівної організації оцінювачів, якщо оцінювач, питання якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, є членом цієї саморегулівної організації, або членом Екзаменаційної комісії, якому доручено здійснити рецензування, якщо оцінювач, питання професійної оціночної діяльності якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, не є членом жодної саморегулівної організації оцінювачів.

Після отримання рецензій на звіт про оцінку (акт оцінки) питання щодо професійної оціночної діяльності оцінювача включається до порядку денного чергового засідання Екзаменаційної комісії.

З цією метою секретаріат Екзаменаційної комісії готує та подає звернення заявника та пакет документів до нього на розгляд Екзаменаційної комісії.

До матеріалів долучаються:

рецензія(ї) на звіт(и) про оцінку (акт(и) оцінки), складена(і) рецензентами, що працюють в штаті Фонду державного майна України або його регіональних відділеннях, та рецензія(ї), складена(і) експертною радою саморегулівної організації оцінювачів, якщо оцінювач, питання якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, є членом цієї саморегулівної організації;

рецензія(ї) на звіт(и) про оцінку, складена(і) рецензентами, що працюють в штаті Фонду державного майна України або його регіональних відділеннях, та рецензія(ї), складена(і) членом Екзаменаційної комісії, якому доручено здійснити рецензування, якщо оцінювач, питання якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, не є членом жодної саморегулівної організації оцінювачів.

У двотижневий строк до дати проведення чергового засідання секретаріат Екзаменаційної комісії готує лист на адресу оцінювача, звернення щодо професійної оціночної діяльності якого розглядається, з вимогою надати письмові пояснення з порушеного питання, а також прибути на засідання.

Як встановлено судом першої інстанції, позивача не було повідомлено про розгляд питання щодо його професійної оціночної діяльності, про дату та місце засідання Екзаменаційної комісії рішення якої оформлено протоколом від 29.09.2016 № 89.

При цьому, посилання відповідача на те, що згідно даних Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності адресою місцезнаходження позивача є м. Донецьк, вул. Артема, 27, тобто тимчасово окупована територія України, пересилання поштової кореспонденції на яку відповідно до листа Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04.08.2016 № 50-06/820 не здійснюється, та те, що за телефонами вказаними в Державному реєстрі оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, а саме, та не було зв'язку, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки

проживання на тимчасово неконтрольованій території України не може звужувати обсяг існуючих прав громадян України. Крім цього, дані обставини не виключали можливості повідомлення особи про засідання комісії будь-якими альтернативними шляхами, як-то: за іншими номерами телефону або електронною поштою, інформація про які була наявна у відповідачів.

Однак, відповідачами не було надано суду жодних доказів повідомлення позивача у будь-який із можливих способів.

Вказане свідчить про порушення відповідачами пункту 5 розділу IV Положенням № 1997 та позбавлено ОСОБА_2 права бути безпосередньо присутнім на засіданні Екзаменаційної комісії під час розгляду питання щодо позбавлення оцінювача кваліфікаційного свідоцтва та надати відповідні пояснення і докази на свій захист.

Згідно з частиною другою статті 16 Закону №2658-III рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (його анулювання) приймається Екзаменаційною комісією за письмовим поданням заінтересованих осіб з таких підстав: неодноразове грубе порушення оцінювачем нормативно-правових актів з оцінки майна; рішення суду за фактами непрофесійної оцінки майна, яка проведена оцінювачем; наявність у оцінювача непогашеної судимості за корисливі злочини; з'ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного свідоцтва; з'ясування факту порушення оцінювачем обмежень, встановлених статтею 8 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Положенням № 1997 підстави для позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача визначені абзацом другим статті 16 Закону. Грубими порушеннями нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності оцінювачем вважаються:

- складання звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який не відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим законодавством про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність;

- складання звіту про оцінку (акта оцінки майна), який за результатами рецензування класифіковано як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті (акті), після виправлення зазначених недоліків, при цьому доопрацювання такого звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) є неможливим, оскільки за результатами виконаної оцінки були прийняті управлінські рішення;

- складання звіту про оцінку майна, який за результатами рецензування класифіковано як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний;

- складання в процесі консультаційної діяльності документа, який за змістом підсумкового висновку містить інформацію про величину вартості майна, без складання звіту про оцінку майна відповідно до вимог нормативно-правових актів з оцінки майна;

складання оцінювачем документа з оцінки майна у формі висновку про вартість об'єкта оцінки без складання звіту про оцінку майна;

- невнесення оцінювачем інформації зі звіту про оцінку майна, складеного для цілей визначення оціночної вартості у випадках, передбачених Податковим кодексом України, до єдиної бази даних звітів про оцінку майна, яка ведеться відповідно до вимог законодавства;

- складання рецензії на звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) оцінювачем, який не мав правових підстав проводити рецензування таких звітів (актів) відповідно до статті 13 Закону;

- складання рецензії оцінювачем з порушенням вимог законодавства, національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру проведення рецензування звітів про оцінку майна (актів оцінки майна);

- складання рецензії на звіт про оцінку майна, в якій міститься загальний висновок щодо відповідності звіту про оцінку майна абзацу другому або третьому пункту 67 Національного стандарту №1, який на підставі розгляду та рішення Екзаменаційної комісії визнано таким, що відповідає абзацу четвертому або п'ятому пункту 67 Національного стандарту №1;

- складання рецензії на звіт про оцінку майна, в якій міститься загальний висновок щодо звіту про оцінку майна відповідно до абзацу четвертого або п'ятого пункту 67 Національного стандарту №1, який на підставі розгляду та рішення Екзаменаційної комісії визнано таким, що відповідає абзацу другому або третьому пункту 67 Національного стандарту №1;

- невиконання рішення Екзаменаційної комісії оцінювачем, питання щодо професійної діяльності якого розглядалося на засіданні Екзаменаційної комісії.

Як свідчать матеріали справи, на засіданні Екзаменаційної комісії від 29.09.2016 питання щодо професійної оціночної діяльності оцінювача ОСОБА_2 Екзаменаційною комісією не розглядалось.

При цьому, відносно позивача факт допущення ним грубого порушення нормативно-правових актів з оцінки майна Екзаменаційною комісією до 29.09.2016 не встановлювався.

При цьому, відповідач посилається на факт прийняття оскаржуваного рішення за результатами розгляду рецензування 12 -ти звітів про оцінку майна позивача, як на обставину, яка зумовлює наявність неодноразового грубого порушення нормативно-правових актів з оцінки майна.

З матеріалів справи вбачається, що 12 звітів позивача про незалежну оцінку майна щодо яких було проведено рецензування, складені щодо майна - окремих будівель, які обліковувалось на підприємстві, що ліквідується ТОВ «Восход».

Оскільки всі 12 звітів ОСОБА_2 про незалежну оцінку майна щодо яких було проведено рецензування складені щодо одного підприємства, яке ліквідується та факт здійснення їх одночасного рецензування та розгляду на засіданні Екзаменаційної комісії, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у даному випадку такої кваліфікуючої обставини, як «неодноразовість».

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставами для прийняття рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва у зв'язку з встановленням факту грубого порушення оцінювачем нормативно-правових актів з оцінки майна є неодноразовість вчинення відповідного порушення, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України правових підстав для позбавлення (анулювання) позивачу спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката від 31.08.1998 НОМЕР_1 виданого Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту з посиланням на допущення позивачем неодноразового грубого порушення нормативно-правових актів з оцінки майна.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Костюк Л.О.

Файдюк В.В.