Справа № 803/450/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6937/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці (далі Держпраці) на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року в адміністративній справі № 803/450/17 за позовом ОСОБА_2 до Держпраці про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2, який займає посаду першого заступника начальника управління Держпраці у Волинській області, (далі ОСОБА_2, позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати наказ Держпраці від 22.03.2017 № 11-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2Т.».

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що оскаржуваний наказ видано з порушенням норм чинного законодавства і його гарантій як державного службовця під час застосування дисциплінарного стягнення; також порушено порядок дисциплінарного провадження.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Держпраці, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; суд неправильно та неповно дослідив докази і встановив обставини, що мають значення для справи і прийняв рішення, яке не відповідає дійснив обставинам справи.

Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що ОСОБА_2 був обізнаний про порушення стосовно нього дисциплінарного провадження і мав можливість ознайомитись з усіма матеріалами дисциплінарної справи; у межах дисциплінарного провадження він надавав пояснення. Крім того, перебування позивача у відрядженні на час застосування дисциплінарного стягнення не може бути підставою для скасування останнього, оскільки відрядження стосувалось саме забезпечення прав позивача при накладенні дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, відповідно до наказу заступника голови Держпраці № 73-кт від 13.08.2015 ОСОБА_2 з 14.08.2015 обіймає посаду першого заступника начальника управління Держпраці у Волинській області (далі Управління).

02.08.2016 за вх. № 09-166 до Управління надійшов лист старшого слідчого СВ Іваничівського відділення поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 26.07.2016 № 2588/65/02-2016, яким старший слідчий направив для виконання постанову слідчого від 26.07.2016 про проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю керівництвом СПП «Відродження» та ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 26.07.2016 у справі № 156/531/16-к про надання дозволу Управлінню на проведення цієї перевірки; час початку перевірки встановлено з 10.08.2016 і такий не повинен перевищувати 15 робочих днів.

Відповідно до резолюції начальника Управління ОСОБА_4 від 02.08.2016 на вказаному листі організацію проведення перевірки було доручено ОСОБА_2; підтвердженням отримання ОСОБА_2 цього листа є його підписи на листі та в журналі реєстрації вхідної кореспонденції Управління.

Проте, проведення вказаної перевірки ОСОБА_2 не було організоване і перевірка проведена не була, у звязку з чим слідчий СВ Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 звернувся до начальника Управління із листом від 30.11.2016, у якому повідомив про невиконання вимог листа старшого слідчого від 26.07.2016 № 2588/65/02-2016; просив повідомити про хід та результати проведення вказаної перевірки, а в разі встановлення факту її невиконання притягнути винних осіб до відповідальності.

Відповідно до резолюціїї начальника Управління від 30.11.2016 за вказаним фактом ОСОБА_2 було запропоновано надати пояснення.

01.12.2016 за № 2663/01-10 ОСОБА_2 надіслав старшому слідчому СВ Іваничівського відділення поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 листа «Про перенесення часу проведення перевірки», у якому зазначив про неможливість своєчасного проведення перевірки СПП «Відродження» (відповідно до постанови слідчого від 26.07.2016 про проведення позапланової перевірки та ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від того ж числа) через зайнятість державних інспекторів праці, відсутність вільних державних інспекторів праці та неповне забезпечення штатної чисельності працівників відділу. Одночасно було повідомлено старшого слідчого про можливість проведення вказаної перевірки у визначений ним час.

17.01.2017 начальник Управління ОСОБА_4 надіслав голові Держпраці листа (подання) за № 114/01-02, яким проінформував останнього про зазначені вище факти щодо непроведення ОСОБА_2 перевірки.

У звязку з надходженням цього листа наказом голови Держпраці від 06.02.2017 № 57-к (зі змінами, внесеними наказом від 13.03.2017 № 109-К) було відкрито дисциплінарне провадження щодо першого заступника начальника Управління ОСОБА_2; доручено дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Держпраці у період з 06.02.2017 по 21.03.2017 перевірити інформацію, викладену у цьому листі, і за результатами розгляду дисциплінарної справи подати пропозиції до 24.03.2017.

За результатами перевірки інформації щодо ОСОБА_2 в ході дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Держпраці дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_2 дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що були складені відповідний висновок; інформаційна довідка; протокол № 5 від 20.03.2017 засідання цієї комісії щодо розгляду фактів, викладених у поданні начальника Управління № 114/01-02 від 17.01.2017, а також подання дисциплінарної комісії від 20.03.2017 на імя голови Держпраці щодо притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до останнього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, у звязку з неналежним виконанням ним службових обовязків, а саме: незабезпечення виконання ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 26.07.2016 у справі № 156/531/16-ц щодо проведення у встановлені строки перевірки СПП «Відродження» з питань додержання законодавства про працю.

У ході дисциплінарного провадженя дисциплінарна комісія дослідила і врахувала при внесенні подання від 20.03.2017, зокрема: пояснення ОСОБА_2 від 13.03.2017, наказ Держпраці від 26.10.2016 № 109-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2Т.», характеристику ОСОБА_2 від 17.02.2017, пояснення з приводу цих обставин начальника Управління від 17.02.2017, наказ № 153 від 25.08.2016 (з додатком) про розподіл обовязків в Управлінні, листи та рішення, які були надіслані слідчим в Управління для виконання.

На підставі зазначених вище подань та інших матеріалів голова Держпраці 22.03.2017 видав наказ за № 11-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2Т.», яким відповідно до статтей 65, 66 Закону України «Про державну службу» за вчинення систематичного дисциплінарного проступку, а саме: неналежного виконання службових обовязків, ОСОБА_2, першого заступника начальника Управління, попереджено про неповну службову відповідність.

Вважаючи вказаний наказ неправомірним, ОСОБА_2 оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував його тим, що Держпраці було порушено порядок застосування до позивача дисциплінарного стягнення, зокрема, позивач не був обізнаний про порушення стосовно нього дисциплінарного провадження і про таке йому стало відомо лише 22.03.2017, тобто в день винесення оскаржуваного наказу.

Відтак, позивач був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи, вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

В порушення приписів статті 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення від позивача не було отримане письмове пояснення, а пояснення від 13.03.2017 надавалося ним не в межах дисциплінарного провадження.

Всупереч забороні, встановленій частиною четвертою статті 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення щодо позивача було застосовано під час перебування його у відрядженні.

Також, дисциплінарне стягнення щодо позивача було застосовано з порушенням строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, визначеного частиною третьою статті 65 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи зазначені вище порушення, суд визнав оскаржуваний наказ неправомірним і скасував його.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Основні обовязки державного службовця визначені статтею 8 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), відповідно до частини першої якої державний службовець зобовязаний, зокрема: забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обовязки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

За приписами статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобовязаний виконувати обовязки, визначені статтею 8 цього Закону.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обовязки.

Всупереч зазначеному, ОСОБА_2 без поважних причин не виконав постанову слідчого від 26.07.2016 про проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю керівництвом СПП «Відродження» та ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 26.07.2016 у справі № 156/531/16-к про надання дозволу Управлінню на проведення цієї перевірки з 10.08.2016 протягом 15 робочих днів, а саме: не організував проведення перевірки, хоча вчинення таких дій було визначено його посадовими обовязками та вказівкою керівника Управління.

Лише через чотири місяці після отримання вимог про проведення перевірки ОСОБА_2 надіслав слідчому (як відповідь на його звернення) листа про перенесення часу проведення перевірки.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема: невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Вчинена позивачем бездіяльність має ознаки дисциплінарного проступку, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Як видно із матеріалів справи, про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачу стало відомо лише 30.11.2016, коли на адресу Управління надійшов лист слідчого СВ Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від того ж числа; будь-які докази того, що відповідачу раніше було відомо про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у справі відсутні.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Статтею 67 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Обставиною, що обтяжує відповідальність державного службовця, є зокрема: вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Вказані обставини були враховані відповідачем під час визначенні виду та застосуванні дисциплінарного стягнення, зокрема, враховано наказ Держпраці від 26.10.2016 № 109-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2Т.», яким за неналежне виконання посадових обовязків позивачу було оголошено догану; вказана обставина вчинення дисциплінарного проступку повторно є такою, що обтяжує відповідальність позивача.

З метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку позивача та у відповідності з приписами статті 71 Закону № 889-VIII було проведене службове розслідування, строки проведення якого продовжувалися, у звязку з перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному та у відпустці.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону № 889-VIII державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;

2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи;

3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів;

4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

За приписами частин першої та другої статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Згідно із частинами четвертою шостою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у звязку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Статтею 75 Закону № 889-VIII встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення субєкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відповідно до статті 76 Закону № 889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Відповідно до цих приписів позивачу було запропоновано дати пояснення з приводу неналежного виконання ним службових обовязків невиконання постанови слідчого та ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 26.07.2016 про проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю керівництвом СПП «Відродження» і останній надав такі 13.03.2017 на імя голови Дисциплінарної комісії Держпраці ОСОБА_6, що підтверджує обізнаність позивача про ініційоване щодо нього дисциплінарне провадження і що пояснення були надані в межах такого провадження.

Відповідно до окремого доручення голови Держпраці від 21.03.2017 № 46/11-17 та з метою забезпечення гарантій прав позивача під час застосування дисциплінарного стягнення (зокрема, ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, ознайомлення з наказом і отримання його копії тощо) на підставі наказу Управління від 21.03.2017 № 243 «Про службове відрядження» позивача було відряджено до м.Києва 22.03.2017, терміном на 1 день.

Того дня ОСОБА_2 мав можливість ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи та наказом Держпраці від 22.03.2017 № 11-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2Т.», скористатися іншими наданими йому правами згідно зі статтею 76 Закону № 889-VIII.

Тому, колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановлена частиною четвертою статті 74 Закону № 889-VIII заборона щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення під час перебування його у відрядженні на спірні правовідносини не поширюється, оскільки відрядження було організоване в рамках дисциплінарного провадження і мало на меті дотримання прав і гарантій позивача при накладенні на нього дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає субєкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обовязковими для розгляду субєктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (частини перша та пята статті 77 Закону № 889-VIII).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем обгрунтовано, у межах своїх повноважень, тому підстави для визнання його протиправним і скасування відсутні.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2017 року в адміністративній справі № 803/450/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_1
Постанова складена у повному обсязі 21 серпня 2017 року.