Справа № 815/6362/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р. Справа № 815/6362/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та скасування рішення держреєстратора, -

В С Т А Н О В И Л А :

Одеська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17 квітня 2014 року за № ІУ 25 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_2; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03 вересня 2014 року №15538599.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року задоволено адміністративний позов Одеської міської ради. Скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17 квітня 2014 року за № ІУ 25 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_2 Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03 вересня 2014 року №15538599.

В апеляційній скарзі Державної архітектурно-будівельної інспекції України ставиться питання про скасування судового рішення в частині скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17 квітня 2014 року за № ІУ 25 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що воно в цій частині постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення та залишення без розгляду позовної заяви, оскільки судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір №2024 купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_1. Згідно зазначеного договору загальна площа квартири становить 46,9 кв.м., житлова - 37,9 кв.м.

08 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Чужовською Н.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6539145, яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру (об'єкт в процесі поділу), за адресою: АДРЕСА_1.

17 квітня 2014 року Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до ІІ категорії складності (реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири) за № ІУ 25, замовником якої є ОСОБА_2

В графі дозвільні документи зазначено, що реконструкція здійснюється на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області №311 від 20 червня 2006 року.

У п.12, п.14 Декларації зазначено, що площа квартири 68,4/49,7 кв.м.

Також, в Декларації зазначено, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не потребує згідно п.4 Порядку виконання будівельних робіт, Постанова Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2011 року №466.

Відповідно до довідки від 05 травня 2014 року №358794/1 у адресному реєстрі міста Одеси на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року №2024, реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17 квітня 2014 року № ОД 25, зарезервовано адресу квартири АДРЕСА_3, на підставі замовлення від 17 квітня 2014 року ОСОБА_2

01 вересня 2014 року державним реєстратором Заяць К.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15538599, згідно якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Підставою для прийняття рішення зазначено: свідоцтво про право власності, серія та номер: 26326463, видане 03 вересня 2014 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року по справі №521/11675/14-ц встановлено, що органами місцевої влади або місцевого самоврядування рішення про надання ОСОБА_2 у власність або у користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 для побудови господарської будівлі не приймалося, ділянка відповідачу не передавалася, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки. Тобто, відповідач, здійснив самовільну побудову господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 тим самим порушивши права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки.

В подальшому зазначену квартиру ОСОБА_2 було продано ОСОБА_5, за якою зареєстровано право власності на зазначену квартиру рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16739015 від 24 жовтня 2014 року. ОСОБА_5 зазначену квартиру було продано ОСОБА_4, за якою зареєстровано право власності на зазначену квартиру рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24725216 від 24 вересня 2015 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що замовником декларації наведено було недостовірні дані в декларації, у зв'язку з чим декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 17 квітня 2014 року за №ІУ 25 підлягає скасуванню. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць К.В. від 03 вересня 2014 року №15538599, оскільки реконструкція об'єкту здійснювалася зі зміною зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, тоді як земельна ділянка Одеською міською радою ОСОБА_2 не передавалася.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.4 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, відповідно до п.2, п.18, п.20, п.21 якого передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (п.2). Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1, у разі, коли будівельні роботи виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, - за формою згідно з додатком 7 (п.18). Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію (п.20). У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації (п.21).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2014 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєстровано декларацію за №ІУ 25 про готовність об'єкта до експлуатації - реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1, подану ОСОБА_2

При цьому, як було вірно встановлено судом першої інстанції у п.10 «Інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності)» вказаної декларації ОСОБА_2 у якості дозвільного документа на здійснення реконструкції зазначено дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 20 червня 2006 року №311.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді Управління архітектури та містобудування ОМР №01-11/3714 від 11 серпня 2016 року згідно журналу реєстрації дозволів на виконання будівельних робіт за №311/06 від 26 червня 2006 року зареєстровано дозвіл на реконструкцію приміщень з прибудовою за адресою: АДРЕСА_4, замовники - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (1 том а.с.27-29).

Отже, з спірної декларації вбачається, що замовником вказано дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеса №311 від 20 червня 2006 року, однак який був виданий іншим особам, а отже фактично дозвіл на виконання будівельних робіт не видавався ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що посилання в п.10 оскаржуваної декларації на наявність дозволу на виконання будівельних робіт №311 від 20 червня 2006 року є недостовірним.

Також, в п.11.1 оскаржуваної декларації «Інформація про документ, що посвідчує право вланості чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земельного сервітуту щодо будівництва об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури» ОСОБА_2 вказано, що згідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 може не зазначатися.

Відповідно до п.4 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 24 квітня 2008 року (1 том а.с.24) ОСОБА_2 придбано квартиру загальною площею 46,9 кв.м. за АДРЕСА_1.

Проте, в декларації №ІУ 25 зазначено загальну площу квартири - 68,4 кв.м., що в свою чергу підтверджує факт здійснення реконструкції зі зміною зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, що в свою чергу передбачає обов'язок зазначення інформації про документ, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Таким чином, у пунктах 10 та 11.1 спірної декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої відповідачем 17 квітня 2014 року за №ІУ 25, ОСОБА_2 були зазначені недостовірні відомості, що дає підстави для її скасування.

Колегія суддів вважає необгрунтованим посилання апелянта - Державної архітектурно-будівельної інспекції України на те, що саме на замовника покладено відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації, оскільки ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, зокрема, у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, а саме якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України покладено обов'язок перевірки повноти даних, зазначених у декларації, що включає в себе перевірку правильності заповнення бланку декларації та достатності даних для її реєстрації так і обов'язок виявлення подання недостовірних даних у ній, а тому, оскільки Державна архітектурно-будівельна інспекція України не виявила недостовірні відомості, у суду першої інстанції були наявні підстави для застосування наслідків подання замовником недостовірних даних, а саме, для скасування реєстрації спірної декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03 вересня 2014 року №15538599, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно п.49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 - для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування), справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Як вже було встановлено з договору купівлі -продажу від 24 квітня 2008 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, ОСОБА_2 при реконструкції квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою АДРЕСА_1 було змінено зовнішні геометричні розміри, що в свою чергу передбачає обов'язок заявника у наданні документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта - ОСОБА_2 на той факт, що заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року, на яке посилався суд першої інстанції та яким встановлено, що земельна ділянка Одеською міською радою ОСОБА_2 не передавалася скасовано та призначено до розгляду, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів того, що реконструкція квартири була проведена зі зміною геометричних розмірів та за відсутністю документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку.

Таким чином, вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03 вересня 2014 року №15538599 є обгрунтованими та також підлягають задоволенню.

Окрім цього, колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта - ОСОБА_2 щодо порушення позивачем строку звернення до суду встановленого ст. 99 КАС України, оскільки лише 26 липня 2016 року на адресу Одеської міської ради надійшла копія ухвали Малиновського районного суду м. одеси від 07 червня 2016 року у справі №521/11675/14-ц, якою відмовлено у задоволенні подання Малиновського ВДВС ОМУЮ про роз'яснення способу та порядку виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об'єкта за адресою АДРЕСА_1, тобто саме з цієї дати почався перебіг процесуального строку на звернення до суду.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта - ОСОБА_2, що дані спірні правовідносини не належать до юрисдикції адміністративного судочинства, оскільки обов'язок реєстратора перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень випливає зі змісту його повноважень, передбачених статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та позивачем оскаржуються владні, управлінські рішення державного реєстратора, а отже такий спір має ознаки публічно-правового та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що повністю відповідає висновкам Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року та висновкам Верховного Суду України в постанові від 25 квітня 2017 року, винесеної за заявою ТОВ «Віотек».

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Також, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2017 року відстрочено Державній архітектурно-будівельній інспекції України сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року по справі №815/6362/16 до моменту ухвалення судового рішення, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 3 031, 60 грн. (110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») підлягає стягненню за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №:1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір в розмірі 3 031 (три тисячі тридцять одна) гривень, 60 копійок.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук