Справа № 149/2027/17
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/2027/17
Провадження №2-а/149/53/17 Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2017 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Войнаревича М.Г.

при секретарі Паламарчук Л.В.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за дорученням - ОСОБА_2,

відповідача - Варівченко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Хмільницького ВП старшого лейтенанта поліції Варівченко Т.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 4 Хмільницького ВП старшого лейтенанта поліції Варівченко Т.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 13.06.2017 року інспектором СРПП № 4 Хмільницького ВП Варівченко Т.С. було винесено постанову серії БР № 329674 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав: позивач зазначає, що він є депутатом Хмільницької міської ради, яка розташована в зоні дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», однак згідно ПДР України, дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні; інспектор незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; інспектор позбавила позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

На підставі вищезазначеного позивач просить визнати протиправними дії інспектора СРПП № 4 Хмільницького ВП старшого лейтенанта поліції Варівченко Т.С., скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 329674 від 13.06.2017 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він дійсно 13.06.2017 року під'їжджав до приміщення Хмільницької міської ради, що розташоване по вул. Столярчука, 10 в м. Хмільник Вінницької області, оскільки є депутатом та мав намір забрати в чергового звернення громадян, однак ПДР України він не порушував, оскільки він здійснював в'їзд на територію Хмільницької міської ради зі сторони, де відсутні будь-які забороняючі знаки, а тому ПДР України не порушував, а також зазначив, що йому не було повідомлено про те, що відносно нього має виноситись постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, а тому він був позбавлений права на захист.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та зазначила, що підтримує свої письмові заперечення. 21.08.2017 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких інспектор СРПП № 4 Хмільницького ВП Варівченко Т.С. просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що позивачу було роз'яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, також роз'яснено положення ст.ст. 307-308, 287-289 КУпАП, однак від підпису в постанові позивач категорично відмовився.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту постанови серії БР № 329674 від 13.06.2017 року винесеної інспектором СРПП № 4 Хмільницького ВП Варівченко Т.С., ОСОБА_1 13.06.2017 року о 21:00 год. По вул. Столярчука в м. Хмільник Вінницької області керуючи транспортним засобом AUDI A7, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив в'їзд в зону дії знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується з даною постановою, оскільки вважає що інспектором було порушено його права, оскільки розгляд відбувся на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, отже було порушено процедуру розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, вказане рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України щодо обов'язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскаржувана постанова не відповідає цим вимогам, оскільки не містить обґрунтування прийнятого рішення, не містить посилання на докази, що підтверджують викладені в ній обставини. Враховуючи викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП здійснюється уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, адміністративний суд не може підміняти повноваження відповідного суб'єкта владних повноважень, приймаючи замість нього рішення по суті.

Керуючись, ст.ст. 5, 9, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії інспектора СРПП № 4 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Варівченко Т.С. щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на кладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 4 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Варівченко Т.С. БР №329674 від 13.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанову суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Хмільницький міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Войнаревич М. Г.