Справа № 357/6874/17
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6874/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Ільницька І. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Житомир ДПП молодшого лейтенанта поліції Ковчана Сергія Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідачем 08.06.2017 року було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він керуючи транспортним засобом Тойота номерний знак НОМЕР_1 в м. Житомирі здійснив проїзд перехрестя вул. Івана Сльоти та вул. Гоголівської на жовтий сигнал світлофора, чим порушив ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Цю постанову позивач вважає незаконною, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. А тому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії БР № 422406 від 08.06.2017 року.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень на позовну заяву не надано.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 08.06.2017 року інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Житомир ДПП молодшим лейтенантом поліції Ковчан Сергієм Юрійовичем складено постанову серії БР № 422406, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 08.06.2017 року о 12 год.30 хв. керуючи автомобілем Тойота номерний знак НОМЕР_1 в м. Житомирі, проїхав перехрестя вул. І.Сльоти та вул. Гоголівської на жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, що стверджується копією постанови.

За п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення

правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у

вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді

попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне

правопорушення.

Отже, ст.258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

ВАСУ зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою ст. 258 КУпАП, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 Кодексу та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 Кодексу мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У цьому рішенні зазначено, зокрема, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, а розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.8.7.3 ПДР України.

В п. 8.7.3 ПДР України передбачено, що сигнали світлофора мають наступні значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Позивач вказує на те, що він проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух, жовтий миготливий сигнал світлофора увімкнувся тоді, коли він був фактично посеред перехрестя, а тому ним було завершено маневр /поворот ліворуч/; він діяв у чіткій відповідності до п.16.8 ПДР України, при цьому відповідне перехрестя вулиць перед світлофорами не містило дорожньої розмітки 1.12 або дорожнього знаку 5.62.

Відповідно до п.16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Але тільки описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Жодних доказів щодо вчинення позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення відповідачем не надано, відсутні посилання на такі докази і в самій постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А тому проаналізувавши вищенаведене, суд вважає , що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати, а провадження по справі про адмінправопорушення закрити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, крім того, належних доказів того, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суду не було надано.

Згідно Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року визнано такими, що не відповідають Конституції України /є неконституційними/ положення ч.2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положеннями частини другої статті 171-2 -Кодексу адміністративного судочинства України запроваджено у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності непропорційні обмеження права на оскарження судового рішення, що порушує сутнісний зміст права особи на судовий захист.

Положення ч.2 ст.171-2 КАС України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення.

Оскаржувану постанову позивач одержав 08.06.2017 року, до суду він звернувся 16.06.2017 року, тобто, у встановлений законом строк.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 247, 256, 268, 280, 283, 293 КУпАП , ст.ст.6,17,18, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 422406 від 08.06.2017 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Житомир ДПП молодшим лейтенантом поліції Ковчан Сергієм Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко