Справа № 804/4966/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 р. Справа № 804/4966/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріГончаровій В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа приватне підприємство «Дніпро-Авто» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа приватне підприємство «Дніпро-Авто», у якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на момент складення акту опису майна, зазначене майно перебувало під обтяженням за Договором іпотеки у позивача, у зв'язку з чим не могло бути передано у податкову заставу.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що дії Державної податкової інспекції у Амур-нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління у Дніпропетровській області, щодо опису майна підприємства-боржника привтаного підприємства «Дніпро-Авто» відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки майно платника податків як джерело погашення податкового боргу не використовувалось, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд, керуючись частинами 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Правом на надання пояснень чи заперечень не скористалась.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
21 лютого 2011 року між публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та приватним підприємством «Дніпро-Авто» був укладений Кредитний договір №03-ЮЛ/11/15, у забезпечення виконання зобов'язань за яким було укладено іпотечний договір від 21.02.2011 року №03-ЮЛ/11/15-і із змінами та доповненнями, предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, будівля автосалону, загальною площею 425,2 кв. м., що розташована за адресою м.Дніпропетровськ, проспект ім.Газети «Правда» (проспект Слобожанський), буд. 65-а. Вказаний іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Калновичем С.П. за реєстровим №151.
В той же час, 21 лютого 2011 року до Державного реєстру іпотек було внесено запис про іпотеку №10859028, який було перенесено у зв'язку з початком роботи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та присвоєно йому реєстраційний номер 15160958.
21 лютого 2011 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено відомості про обтяження нерухомого майна та накладена заборона на відчуження вказаного нерухомого майна, зареєстрована за реєстраційним №10858925. Вказаний запис було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та присвоєно йому реєстраційний номер15160988.
22 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та публічним акціонерним товариством «Перехідний банк «Кристалбанк» було укладено Договір про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави публічного акціонерного товариства «Терра Банк», зокрема, і за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами між публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та приватним підприємством «Дніпро-Авто».
14 квітня 2015 року було проведено державну реєстрацію змін до статуту публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристалбанк», зокрема було змінено назву на публічне акціонерне товариство «Кристалбанк». Відповідно до положень пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Статуту публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» є правонаступником публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристалбанк».
Тож, суд приходить до висновку, що станом на 14.04.2015 року всі права та обов'язки Кредитора за Кредитним договором від 21.02.2011 року №03-ЮЛ/11/15 та договором іпотеки від 21.02.2011 року №03-ЮЛ/11/15-і належать публічному акціонерному товариству «Кристалбанк».
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 29.06.2016 року №62352064 судом встановлено, що 22 червня 2016 року публічне акціонерне товариство «Кристалбанк», як іпотекодержатель вказаного нерухомого майна, набуло права власності на предмет іпотеки за договором від 21.02.2011 року №03-ЮЛ/11/15-і (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30235928 від 29.06.2016 року)
Після звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість приватного підприємства «Дніпро-Авто» за кредитним договором від 21.02.2011 року перед публічним акціонерним товариством «Кристалбанк» складає 7 610 422,36 грн., що підтверджується довідкою публічного акціонерного товарисвта «Кристалбанк» від 28.07.2016 року вих№28.07.2016/4-вих, яка міститься у матеріалах справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 88, 89 Податкового кодексу України визначено право та підстави застосування податкової застави.
Зокрема, відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з положеннями пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
В той же час, підпунктом 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.
З матеріалів справи судом встановлено, що право застави (іпотеки) на вказане нерухоме майно(нежитлову будівлю: будівля автосалону, загальною площею 425,2 кв. м., що розташована за адресою м.Дніпропетровськ, проспект ім.Газети «Правда» (проспект Слобожанський), буд. 65-а) було зареєстровано в установленому порядку до моменту виникнення права податкової застави.
Суд також відхиляє твердження відповідача щодо правомірності його дій по включенню вказаного об'єкта нерухомого майна до акту опису, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачем отримано інформацію лише з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, тоді як інформація з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутня.
У зв'язку з викладеним, суд вважає дії відповідача щодо включення вищевказаного об'єкта нерухомого майна є такими, що суперечать вимогам підпункту 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За приписами пункту 93.1 статті 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
Пунктом 93.2 статті 93 Податкового кодексу України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.
Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В силу статті 86 Кодексу адміністративного судочинства суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладено обов'язок доказування, у ході судового розгляду не доведено правомірності своїх дій.
З огляду на вищезазначеного суд доходить висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області виключити з Акту опису майна у податкову заставу від 12.01.2015 року вказану нежитлову будівлю та вчинити дії по припиненню обтяження і виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про податкову заставувід 14.01.2015 року.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа приватне підприємство «Дніпро-Авто» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» судові витрати у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко