Справа № 703/1244/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/1244/17 Головуючий у 1-й інстанції: Васильківська Т.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 800 грн. та скасувати пункт 3 постанови №53308447 від 01 лютого 2017 року про відкриття виконавчого проведення щодо стягнення виконавчого збору в сумі 12800 грн.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 грудня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області виданий виконавчий лист по справі 703/2683/16-а про зобов'язання Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям згідно з постановою КМУ від 09.02.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату №23-11/30-52, виданої Державною фіскальною інспекцією в Черкаській області 22 червня 2016 року, із збереженням відсотку нарахування пенсії в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, починаючи з 1 липня 2016 року (а.с.42).

27 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до начальника примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Гайдар А.В. з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №703/2683/16-а від 27 грудня 2016 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області (а.с.41).

01 лютого 2017 року на підставі вищевказаного виконавчого листа, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53308447 про зобов'язання Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям згідно з постановою КМУ від 09.02.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату №23-11/30-52, виданої Державною фіскальною інспекцією в Черкаській області 22 червня 2016 року, із збереженням відсотку нарахування пенсії в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, починаючи з 01 липня 2016 року (а.с.40).

Пунктом 3 даної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у сумі 12800 грн керуючись статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення пенсійний орган звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки державний виконавець, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, зобов'язаний, на безальтернативній основі, зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (Закон №1404-VIII).

Положеннями частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно із частиною п'ятою статті 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За правилами частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до п.8 р.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст.27 Закону №1404-VIII. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Згідно частини третьої ст.27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Пунктом 1 частини п'ятої ст.27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

При цьому, Закон №1404-VIII розділяє поняття рішень про стягнення боргу та виконання рішень про зобов'язання вчинити певні дії (рішення немайнового характеру).

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало рішення суду зобов'язального характеру про зобов'язання боржника провести перерахунок та виплату пенсії у визначеному порядку, а не стягнення конкретно визначеного розміру суми боргу за невиплаченою пенсією.

Таким чином, колегія суддів посилання позивача на п.1 частини п'ятої ст.27 Закону №1404-VIII, згідно якого виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів не приймає до уваги, з огляду на вищевикладене.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 (справа №К/800/18463/17).

Згідно частини дев'ятої ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання позивача на те, що Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області відкликана довідка про складові заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою №23-11/30-52 від 22.06.2016, на підставі якої необхідно провести перерахунок пенсії згідно виконавчого листа та відсутності даної довідки в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3, в зв'язку з чим законні підстави для виконання судового рішення відсутні, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відповідач, зазначаючи у пункті 3 постанови №53308447 від 01 лютого 2017 року вимогу стягнути з боржника виконавчий збір 12800 грн керувався саме вимогами ст.27 Закону №1404-VIII.

У відповідності до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, зобов'язаний, на безальтернативній основі, зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Правилами статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, позивачем в порушення вимог ст.71 КАС України не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження. За таких обставин державний виконавець, на законних підставах, під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №53308447 від 01 лютого 2017 року, пунктом третім резолютивної частини визначив суму виконавчого збору.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Файдюк В.В.

Костюк Л.О.