Справа № 804/746/17
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 р. Справа № 804/746/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару та послуг у ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» , є хибними та необґрунтованими, а винесені на підставі таких висновків оскаржувані податкові повідомлення-рішення - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.03.2005р., станом на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області.
В період з 29.11.2016 р. по 08.12.2016 р. Криворізькою північною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України з 01.01.2013 р. по 30.09.2016 р.
За результатами перевірки 15.12.2016 року складено акт №1969/04-83-14-01/33453203, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:
На підставі вказаного акту 06.01.2017 р. контролюючим органом прийнято:
Правомірність винесених Криворізькою північною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» з ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр».
Судом встановлено, що між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (замовник) та ТОВ "ЮНІТАКС" (виконавець) укладено договір №07/07-01 від 07.07.2015 р., з приводу виконання робіт: ремонт 3 розряду ДП-9 ДЦ-2 інв. №42008405; ремонт 3 розряду ДП-9 ДЦ-2 (гідропривід та централізоване змащування) інв.. №42008405; ремонт турбовоз духовки АТЕЦ1; обслуговування та утримання у справному стані електроустаткування систем плівковою мастила на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Вартість робіт становить 890000 грн. (з ПДВ).
Взаємовідносини з ТОВ "ЮНІТАКС" за укладеним договором підтверджено рахунком-фактури від 27.08.2015р., актом приймання виконаних робіт №476-07-08/1 за серпень 2015 року, де замовником виступає ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», генпідрядником ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ», субпідрядником ТОВ "ЮНІТАКС"; рахунком-фактури від 26.08.2015р., актом приймання виконаних робіт №476-05-08/1 за серпень 2015 року, де замовником виступає ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», генпідрядником ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ», субпідрядником ТОВ "ЮНІТАКС"; рахунком-фактури від 26.08.2015р., актом приймання виконаних робіт №476-04-08/1 за серпень 2015 року, де замовником виступає ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», генпідрядником ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ», субпідрядником ТОВ "ЮНІТАКС"; рахунком-фактури від 27.08.2015р., актом приймання виконаних робіт №476-07-08/1 за серпень 2015 року, де замовником виступає ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», генпідрядником ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ», субпідрядником ТОВ "ЮНІТАКС"; актами витрачених матеріалів для виконання відповідних робіт.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ЮНІТАКС" має ліцензію №525867 на ведення господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури строком з 03.02.2015 р. по 03.02.2018 р.
Також ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» надано до суду заяву ТОВ «ЮНІТАКС» від 07.07.2015р. про надання допуску співробітникам пропуску на проведення робіт на об'єктах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Також між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (замовник) та ТОВ «СІММБУД» (виконавець) укладено договір субпідряду №01/10-01 від 01.10.2013 р., з приводу виконання робіт: ремонт корпусу збагачення (автостелла №20) РОФ-1, ГД металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з забезпеченням якості виконаних робіт у відповідності до СНІП А.3.1-5-96 «Організація будівничого виробництва», СНІП Д.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва». Вартість робіт становить 4778346,94 грн. (з ПДВ).
02.12.2013 р. між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (замовник) та ТОВ «СІММБУД» (виконавець) укладено договір субпідряду №02/12-01, з приводу виконання робіт: ремонт агломашини №2; фекальної каналізації вапнянопереробного цеху; будинку тепловозного депо ЦРПС; корпусу крупного дроблення ДФ-4 РУ ГД металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з забезпеченням якості виконаних робіт у відповідності до СНІП А.3.1-5-96 «Організація будівничого виробництва», СНІП Д.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва». Вартість робіт становить 1006193,38 грн. (з ПДВ).
Також 02.12.2013 р. між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (замовник) та ТОВ «СІММБУД» (виконавець) укладено договір субпідряду №02/12-02, з приводу виконання робіт: поновлення технологічної лінії з обпалювальної машини ЛУРГИ 278-В ПАТ «Північний ГЗК», з забезпеченням якості виконаних робіт у відповідності до СНІП А.3.1-5-96 «Організація будівничого виробництва», СНІП Д.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва». Вартість робіт становить 106324,80 грн. (з ПДВ).
Взаємовідносини з ТОВ «СІММБУД» за укладеними договорами підтверджено рахунком-фактури від 30.12.2013р., податковою накладною №190 від 30.12.2013р., рахунком-фактури від 27.12.2013р., податковою накладною №147 від 27.12.2013р., рахунком-фактури від 27.12.2013р., податковою накладною №148 від 27.12.2013р., рахунком-фактури від 26.12.2013р., податковою накладною №114 від 26.12.2013р., рахунком-фактури від 25.12.2013р., податковою накладною №113 від 25.12.2013р., податковою накладною №150 від 27.12.2013р., рахунком-фактури від 30.12.2013р., податковою накладною №188 від 30.12.2013р., рахунком-фактури від 30.12.2013р., податковою накладною №189 від 30.12.2013р., рахунком-фактури від 27.12.2013р., податковою накладною №149 від 27.12.2013р., актами здачі-прийняття робіт від 31.12.2013р. №ОУ-0000210, №ОУ-0000211, №ОУ-0000212, актами приймання виконаних робіт за грудень 2013 року замовником виступає ПАТ «Північний ГЗК» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», генпідрядником ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ», субпідрядником ТОВ «СІММБУД» №01-12/1, №476-11-12/1, №476-06-12/1, №476-10-12/1, №К13.2-6-12/2, №К13ГД-4-12/2, №476-03-12/1, №К65-12-12/1, №К65-04-12/1, актами витрачених матеріалів для виконання відповідних робіт.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "СІММБУД" має ліцензію №260416 на ведення господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури строком з 22.03.2013 р. по 22.03.2016 р.
10.01.2014 року між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (покупець) та ТОВ «СІММБУД» укладено договір №БМ14/01-01 на придбання будівельних матеріалів, визначених у специфікації (додатку).
До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію на товар (суха суміш) на суму 205197,50 грн.
Виконання договірних зобов'язань підтверджено рахунком-фактури №СМ22/01-01 від 22.01.2014 р., видатковою накладною №СМ22/01-01 від 22.01.2014 р., податковою накладною №20 від 22.01.2014 р.
Також ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» надано до суду заяви ТОВ «СІММБУД» від 01.10.2013р., від 02.12.2013р. про надання допуску співробітникам пропуску на проведення робіт на об'єктах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
28.09.2016 року між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (покупець) та ТОВ «Перший Бізнес-центр» укладено договір №28092015 на придбання матеріалів та обладнання. Вартість договору складає 600000 грн. Право власності на товар переходить до покупця в момент відвантаження та підписання видаткової накладної.
Виконання договірних зобов'язань підтверджено видатковою накладною №2809/267 від 28.09.2015 р., видатковою накладною №2809/267 від 28.09.2015 р..
Придбані матеріали були оприбутковані ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» та сформовано відповідну картку складського обліку матеріалів.
Згідно пояснень позивача, викладних у позові, придбаний товар було в подальшому реалізовано на адресу ПАТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», за договором поставки №027168 від 10.09.2015 р. До пояснень надано договір поставки №027168 від 10.09.2015 р., специфікація №1, видаткова накладна від 30.09.2015 р.
Також судом встановлено, що між ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» (покупець) та ТОВ «Фенікс» укладено договір №Ф-20/14-01 від 20.01.2014 р. на придбання будівельних матеріалів. Постачання товару здійснюється на умовах франко-склад покупця.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію на товар (суха суміш) на суму 205197,50 грн.
Виконання договірних зобов'язань підтверджено рахунком-фактурою №Ф20/02-01 від 20.02.2014 р., видатковою накладною №5 від 28.02.2014 р..
Придбані матеріали були оприбутковані ТОВ «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» та сформовано відповідну картку складського обліку матеріалів.
Згідно пояснень позивача, викладних у позові, придбаний товар було в подальшому реалізовано на адресу ТОВ «Терни-Сервисмонтаж», за договором №16/07-12 від 16.07.2012 р., та на адресу ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30» за договором №19/09-13 від 19.09.2013р. До пояснень надано договір №16/07-12 від 16.07.2012 р., договір №19/09-13 від 19.09.2013р., специфікація №1, видаткова накладна від 28.02.2014 р., довіреність на отримання товару, рахунок-фактура від 17.01.2014р., видаткова накладна від 28.02.2014 р., видаткова накладна від 24.01.2014 р.
Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ " ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» товару та послуг, а також їх використання у власній господарській діяльності. Отже, позивачем було дотримано вимоги закону з реалізації права на податковий кредит та формування валових витрат. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.
Натомість відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» не були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.
Висновки суду засновані на результатах вивчення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, внаслідок чого спростовується висновок акту перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції.
В свою чергу, висновки перевірки щодо виявлених порушень по ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки, та обґрунтовані наявною інформацією відносно ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр».
В акті перевірки було зазначено, що до перевірки не надано документи щодо підтвердження транспортування товару від ТОВ "Фенікс" та ТОВ "Перший бізнес-центр" до ТОВ "Криворіжспецремонт", таким чином неможливо підтвердити перевезення товару від ТОВ "Фенікс" та ТОВ "Перший бізнес-центр" на адресу ТОВ "Криворіжспецремонт".
Проте, суд зазначає, що відсутність товарно-транспортних накладних за результатами операцій із деякими контрагентами позивача не свідчить про те, що поставки товару не було, адже такі документи не визначено обов'язковим звітними первинними документами для цілей податкового обліку операцій з поставки товарів, а наявними у матеріалах справи доказами підтверджується фактичний рух активів та наявність змін у капіталі та зобов'язаннях позивача.
З урахуванням наведеного, слід зазначити, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.
Також суд зазначає, що вимога відповідача про надання документів, що підтверджують переміщення на території позивача робітників підрядних підприємств є безпідставною, оскільки чинним законодавством України не передбачене обов'язкове встановлення пропускного режиму на такого роду підприємствах, яким є підприємство позивача.
Щодо встановлених в ході перевірки даних про можливу відсутність трудових та матеріальних ресурсів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.
Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ "СІММБУД", ТОВ "ЮНІТАКС", ТОВ "ФЕНІКС", ТОВ «Перший бізнес-центр» є безпідставними.
Щодо придбання товару позивач в контрагентів та інші ланцюги, слід зазначити, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах "Інтерсплав проти України" (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.138.2, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, внаслідок чого ТОВ "КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ" занижено податок на прибуток у загальній сумі 1081735 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 1162539 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЖСПЕЦРЕМОНТ» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень рішень задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) І.А. Гончарова