Справа № 806/1770/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Житомир справа № 806/1770/17

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання повторно розглянути клопотання від 21.03.2017 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання повторно розглянути клопотання від 21.03.2017 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.03.2017 року він звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння площею 9,0 га з земель, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області). Вказав, що за результатами розгляду даного клопотання на його адресу надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.04.2017 року, яким йому запропоновано визначити строк дії оренди земельної ділянки та повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою відповідного змісту. Позивач вважає, що у листі Головного управління Держгеокадастру відсутня мотивована відмова. Крім того, позивач просив повторно розглянути зазначене клопотання.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях, також подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Оглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки для сінокосіння площею 9,0 га на території Брусилівського району (бувшої Соболівської сільської ради). В додатках зазначено: копія доручення, графічні матеріали, копія паспорта 2, 3, 11 сторінки, ін. коду.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 14.04.2017 №Г-4391/0-4175/6-17 повідомило ОСОБА_1 про те, що в поданому пакеті документів відсутня будь-яка інформація стосовно бажаного строку оренди вище зазначеної земельної ділянки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 1. ст. 34 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Приписами ч. 2.ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно вимог ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Слід вказати, що зі змісту позовної заяви слідує, що позивач фактично не оскаржує підстави відмови, лише вважає, що у відмові відсутня мотивація, оскільки вона не підтверджена доказами.

Суд вважає за необхідне вказати, що нормами чинного законодавства не передбачено надання будь яких доказів на підтвердження мотивів відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спірна відмова не носить інформаційний характер, а є цілком вмотивованою, оскільки містить чітке посилання на обставини за яких відповідач позбавлений можливості розглянути клопотання позивача позитивно.

Наведені обставини свідчать, що клопотання позивача від 21.03.2017 розглянуто відповідачем, тобто ним не допущено жодної бездіяльності, не згода з наданою відповіддю не може свідчити про допущену бездіяльність.

Враховуючи наведене у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.71, 128, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа