Справа № 808/1244/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року (об 11 год. 45 хв.)Справа № 808/1244/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке»

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (далі відповідач або ДП «СГП «Запорізьке»), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 1 114 205,96 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 1 111 036,33 грн., адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 416,33 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 753,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобовязань з податку на додану вартість та адміністративних штрафів та інших санкцій, нарахованих податковим органом за результатом перевірки, а також самостійно визначених податкових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб та з податку на додану вартість. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 1 114 205,96 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте 16.08.2017 надав до суду клопотання (вх. №22942) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ДП «СГП «Запорізьке» () є юридичною особою, яка зареєстрована 30.04.2009 за № 1 000404, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

13.12.2016 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість № НОМЕР_1 за листопад 2016 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість за звітний період у розмірі 8810 грн.

З урахуванням наявної у відповідача переплати у розмірі 968,53 грн., сума податкового зобовязання за податковою декларацією № від 13.12.2016 становить 7841,47 грн.

Крім того, у період з 13.12.2016 по 19.12.2016 податковим органом проведена позапланова документальна виїзна перевірка ДП «СГП «Запорізьке» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 30.11.2013 по 01.08.2016 при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Велпрайс Груп» (), ТОВ «Алком Груп» (станом на 12.12.2016 ТОВ «Альфа-Біз», ), ТОВ «Бізнес ОСОБА_1» (станом на 12.12.2016 ТОВ «Елізіум Торг», ), ТОВ «Ладком Інвест» (), ТОВ «Торгцентр-М» (), за результатами якої складено Акт № 88/14-04/36418685 від 26.12.2016.

Висновками акту перевірки встановлено порушення ДП «СГП «Запорізьке», зокрема: пп. «а» п. 198.1, абзаців першого та другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ до сплати на загальну суму 639 157 грн., у т.ч.: за жовтень 2015 року на суму 94 грн., за листопад 2015 року на суму 66 299 грн., за грудень 2015 року на суму 79 500 грн., за січень 2016 року на суму 57 195 грн., за лютий 2016 року на суму 283 950 грн., за березень 2016 року на суму 141 837 грн., за квітень 2016 року на суму 10 282 грн.; та завищено відємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 3495 грн., у т.ч.: за травень 2016 року на суму 3495 грн. в результаті оформлення нереальних господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Велпрайс Груп», ТОВ «Алком Груп», ТОВ «Бізнес ОСОБА_1», ТОВ «Ладком Інвест».

На підставі акту перевірки № 88/14-04/36418685 від 26.12.2016 та з урахуванням виявлених порушень контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення від 19.01.2017:

№, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у загальному розмірі 958 578,50 грн., у т.ч. за податковими зобовязаннями 639 157 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 319 578,50 грн.;

№ НОМЕР_2, яким відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 510 грн. Указані рішення отримані уповноваженою особою відповідача 24.01.2017.

Крім того, на підставі пп.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 144 459,36 грн. Таким чином, загальна сума податкового зобовязання з податку на додану вартість становить 1 111 036,33 грн.

З урахуванням наявної у відповідача переплати у розмірі 93,67 грн., сума податкового зобовязання з адміністративних штрафів та інші санкції за податковим повідомленням-рішенням від 19.01.2017 № НОМЕР_2 становить 416,33 грн.

Також, 16.02.2016 відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію № з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, відповідно до якої підприємством самостійно визначені податкові зобов'язання з земельного податку у розмірі 115382,15 грн. Розмір щомісячних платежів орендної плати за період з січня по листопад 2016 року (включно) становить 9615,18 грн., за грудень 2016 року 9615,17 грн.

Проте, самостійно визначені зобовязання з земельного податку з юридичних осіб за грудень 2016 року відповідачем у встановлені законодавством строки сплачені не були, однак з урахуванням наявної у відповідача переплати у розмірі 7073,57 грн. та часткової сплати на суму 30,00 грн. сума грошового зобовязання за податковою декларацією № від 16.02.2016 становить 2511,60 грн.

06.05.2016 відповідачем до податкового органу подано уточнюючу податкову декларацію № з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, відповідно до якої підприємством збільшено податкові зобов'язання з земельного податку у розмірі 2847,40 грн. Розмір щомісячних платежів орендної плати за період з січня по листопад 2016 року (включно) становить 237,28 грн., за грудень 2016 року 237,32 грн.

Проте, самостійно визначені зобовязання з земельного податку з юридичних осіб за грудень 2016 року відповідачем у встановлені законодавством строки сплачені не були, а відтак сума грошового зобовязання за податковою декларацією № від 06.05.2016 становить 237,32 грн.

22.02.2017 відповідачем до податкового органу подано уточнюючу податкову декларацію № з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, відповідно до якої підприємством збільшено податкові зобов'язання з земельного податку у розмірі 26,25 грн. Розмір щомісячних платежів орендної плати за період з січня по листопад 2017 року (включно) становить 2,19 грн., за грудень 2017 року 2,16 грн.

Проте, самостійно визначені зобовязання з земельного податку з юридичних осіб за період січень лютий 2017 року відповідачем у встановлені законодавством строки сплачені не були, а відтак сума грошового зобовязання за податковою декларацією № від 22.02.2017 становить 4,38 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості з земельного податку з юридичних осіб становить 2753,30 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 25.02.2017 уповноваженій особі відповідача вручено податкову вимогу від 14.02.2017 № 19-17 на суму 10620,39 грн.

У звязку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (пп.14.1.136 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу).

За приписами п.286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст.287 ПК України).

Судом встановлено, що самостійно визначені податкові зобовязання з податку на додану вартість у сумі 7841,41 грн. та з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2753,30 грн. відповідачем у повному обсязі сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 19.01.2017 №, яким відповідачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі у загальному розмірі 958 578,50 грн. та податкове повідомлення-рішення від 19.01.2017 № НОМЕР_2, яким відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 510 грн. отримані відповідачем 24.01.2017. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначених податкових зобовязань є узгодженими, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 25.02.2017 уповноваженій особі відповідача вручено податкову вимогу від 14.02.2017 № 19-17 на суму 10620,39 грн.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога від 14.02.2017 № 19-17 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у звязку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 1 114 205,96 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 1 111 036,33 грн., адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 416,33 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 753,30 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків податковий борг у загальному розмірі 1 114 205,96 грн., у тому числі:

з податку на додану вартість у сумі 1 111 036,33 грн. (один мільйон сто одинадцять тисяч тридцять шість гривень 33 копійки) на користь УК у Кам'янсько - Дніпровському районі/Кам.-Дн.р-н, р/р 0142, код бюджетної класифікації 14060100, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, ;

адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 416,33 грн. (чотириста шістнадцять гривень 33 копійки) на користь УК у Кам'янсько - Дніпровському районі/Кам.-Дн.р-н, р/р 0142, код бюджетної класифікації 21081100, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, ;

з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 753,30 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят три гривні 30 копійок) на користь Кам'янсько - Дніпровський район/с. Велика Знамянка, р/р 0145, код бюджетної класифікації 18010500, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак