Справа № 807/935/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

18 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/935/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Неміш Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області в особі Територіального сервісного центру 2145 Рахівського району, представник - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області в особі Територіального сервісного центру 2145 Рахівського району про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області в особі Територіального сервісного центру 2145 Рахівського району (далі - відповідач) про зобов'язання продовжити строк для реєстрації в органах територіального сервісного центру Закарпатської області автомобіля марки ЗІЛ-131 (Е-351Б), двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2, кузов б/н, 1987 року випуску, зеленого кольору, придбаного позивачем, ОСОБА_1, мешканцем АДРЕСА_1, Рахівського району Закарпатської області в корпорації «Укрінмаш» м. Києва терміном на один місяць з моменту набрання чинності рішенням суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 квітня 1998 року в корпорації «Укрінмаш» м. Києва через представника ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності ГНПВТО «Укрінмаш» серії АБО № 915341 від 29.12.19997 року, позивач придбав автомобіль марки ЗІЛ-131 (Е-351Б), двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2, кузов б/н 1987 року випуску, зеленого кольору, за який оплатив кошти в сумі 2500 гривень, де позивачу було видано довідку-рахунок серії ОПГ № 101731 від 16.10.1998 року та інші документи на придбаний автомобіль (наряд, акт технічного стану машини, акт прийому-передачі автомобіля та номерні знаки «Транзит». Вказаний автомобіль позивач доставив по місцю свого проживання і в термін до 10 днів позивач повинен був зареєструвати його в Рахівському РЕВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області.

24.04.1998 року позивач звернувся в Рахівське РЕВ ДАІ для реєстрації вказаного автомобіля, в чому позивачу безпідставно в усній формі було відмовлено в зв'язку з відсутністю технічного талону на автомобіль, якого у нього не могло бути, так як автомобіль він придбав згідно з довідкою-рахунком і йому було видано інші необхідні документи на придбаний автомобіль.

В січні місяці поточного року позивач повторно звернувся з питанням реєстрації придбаного автомобіля, пред'явивши співробітникам ТСЦ-2145 з обслуговування Рахівського району в Закарпатській області відповідні документи на придбаний автомобіль (довідку-рахунок, наряд, акт технічного стану машини, акт прийому-передачі автомобіля, посвідчення учасника ліквідації Чорнобилької АЕС та паспорт громадянина України), які були оглянуті начальником вказаної установи. В реєстрації автомобіля позивачу повторно було відмовлено в зв'язку з закінченням терміну дії акту-прийому передачі транспортного засобі (автомобіля).

Позивач вважає відмову ТСЦ-2145 з обслуговування Рахівського району в Закарпатській області щодо реєстрації придбаного ним на законних підставах транспортного засобу є упередженою, незаконною та такою, що підлягає судовому оскарженню.

В судовому засіданні судом було поставлено питання щодо пропуску строків звернення до суду позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні просив поновити строк звернення до суду.

Представник відповідача просив відмовити в поновленні строку звернення до суду. Окрім цього, представником відповідача було надано заперечення на адміністративний позов (а.с.47-49).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, позивач придбав автомобіль ще в 1998 році. Разом з тим, вперше звернувся про реєстрацію даного автомобіля також ще 24.04.1998 року. Про дану обставину позивач сам зазначає в позовних вимогах.

Тобто, позивачу про відмову в реєстрацію даного автомобіля та про спірні правовідносини між ним та відповідачем було відомо ще 19 років тому.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України: для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України: для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

По даній адміністративній справі, позивач звернувся до суду 03.08.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Окрім цього, клопотання про поновлення строку звернення до суду, заявлене представником відповідача задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Строк звернення до суду в адміністративному процесі за своєю правовою природою є подібним до поняття позовна давність в господарському та цивільному судочинстві.

Верховний суд України у Постанові від 29.10.2014 року по справі № 6-152цс14, висловив правову позицію, згідно з якою встановив концепцію обізнаності особи про порушення своїх суб'єктивних прав та інтересів. Зокрема, зазначивши, що норма частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Положення ч. 2 ст. 99 КАС України передбачають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дані положення є аналогічні тим, які визначенні в ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України.

Позивач був обізнаний про порушення своїх прав ще в 1998 році, коли придбав вказаний автомобіль та отримав відмову в реєстрації транспортного засобу, а звернувся до суду лише в серпні 2017 року.

Суд критично ставиться до наданих позивачем доказів про те, що він тривалий час перебував на лікуванні та не зміг своєчасно звернутись до суду, оскільки перерви між лікуванням у позивача складають по декілька років.

Окрім цього, отримавши письмову відмову в реєстрації транспортного засобу від 17.01.2017 року (а.с.33), позивачем вдруге пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Таким чином, виходячи з приписів ч. 2 ст. 99 КАС України, враховуючи вищенаведене в сукупності, позивач довідався та був обізнаний про спірні правовідносини, які мали публічний характер. Проте, звернувся до суду лише в серпні 2017 року, тобто зі спливом, встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Разом з тим, належних та допустимих доказів щодо поновлення строку звернення до суду позивачем чи його представником до суду не надано.

Відповідно до ст. 100 КАС України: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 162 КАС України: якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Крім того, згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»: суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України: суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин строку звернення до суду поважними, судом враховано, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Суд також звертає увагу, що положення ч. 1 ст. 100 КАС України за своєю суттю носять імперативний характер у формулюванні норми про залишення позовної заяви без розгляду, якщо на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, і, за жодних обставин, не встановлюють для суду обов'язок витребовувати додатково докази причин пропуску строку звернення до суду та не передбачають вчинення судом інших дій, окрім залишення позовної заяви без розгляду.

Вказані вище положення ч. 1 ст. 100 КАС України та наслідок їх застосування у вигляді залишення позову без розгляду жодним чином не можуть тлумачитись як такі, що обмежують доступ сторін до правосуддя, оскільки, відповідно до положень ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право повторно звернутись до адміністративного суду в загальному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КАС України: суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України: висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки судом, на підставі позовної заяви, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то суд проходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 155 КАС України: про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області в особі Територіального сервісного центру 2145 Рахівського району про зобов'язання продовжити строк для реєстрації в органах територіального сервісного центру Закарпатської області автомобіля марки ЗІЛ-131 (Е-351Б), двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_2, кузов б/н, 1987 року випуску, зеленого кольору, придбаного позивачем, ОСОБА_1, мешканцем АДРЕСА_1, Рахівського району Закарпатської області в корпорації «Укрінмаш» м. Києва терміном на один місяць з моменту набрання чинності рішенням суду - залишити без розгляду.

2.Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 18 серпня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21 серпня 2017 року.