Справа № 219/7753/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7753/17
Провадження № 2-а/219/575/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

представника відповідача Гриня Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, в якому просить: дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, які пов'язані з виплатою щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року у розмірі меншому, ніж встановлено ч. 5 ст. 13 Закону № 3551 визнати протиправними; стягнути з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради - недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року в розмірі 7396 гривень, кошти перерахувати на рахунок № НОМЕР_1, який знаходиться ТВБВ № 1004/0291 Філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк України». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером, інвалідом війни 2 групи, у зв'язку з чим відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну (до 05 травня поточного року) разову грошову допомогу в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідачем було виплачено позивачу разову грошову допомогу до 05 травня 2017 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05 квітня 2017 року в розмірі 3100 гривень, однак позивач не погоджується з таким розміром щорічної допомоги, оскільки вважає, що розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року не може бути визначений зазначеною постановою через те, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп-2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI, у зв'язку з чим на даний час дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, що діяла до внесення в неї змін, захищена, тобто порядок та розмір виплати допомоги регулюється виключно вказаним законом та Конституцією України, які мають вищу юридичну силу, аніж вказана постанова Кабінету Міністрів України. З огляду на викладене, позивач вважає дії відповідача, які пов'язані з виплатою щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року у розмірі меншому, ніж встановлено ч. 5 ст. 13 Закону № 3551, протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з зазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача недоотриману суму щорічної грошової допомоги в розмірі 7396 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 1312х8-3100=7396, де 1312 гривень - розмір мінімальної пенсії за віком станом на 01 травня 2017 року, 8 - встановлений законом № 3551 розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня, який складається з мінімальних пенсій за віком, 3100 гривень - розмір фактично виплаченої відповідачем щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання, в якому зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності за наявними в справі матеріалами.

За таких підстав суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити на підставах, викладених в письмовому запереченні на адміністративний позов. Так, з заперечень до адміністративного позову про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня від 15 серпня 2017 року за № 04/2960 вбачається, що управління позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки повноваження, які здійснює управління по нарахуванню і виплаті державної щорічної допомоги до 5 травня є делегованими державою та фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, частиною 1 статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 4 Бюджетного кодексу України виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Реалізація загальнодержавних програм соціального захисту населення органами праці та соціального захисту населення здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються у відповідності з постановами Уряду та Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Статтею 95 Конституції України визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 367-XIV від 25 грудня 1998 року порядок виплат разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. Своїм рішенням від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України підтвердив повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону «Про Державний Бюджет України» та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. А також, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання). Інвалідам війни ІІ групи визначено розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року в сумі 3100 гривень. Таким чином, виходячи з викладеного, відповідач вважає, що щорічна грошова допомога до 05 травня 2017 року відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надана позивачу у 2017 році відповідно до чинного законодавства України та не підлягає перерахунку, у зв'язку з чим відповідач просить у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення № 089900, виданого Управлінням Служби безпеки України в Донецькій області (а.с. 5).

13 червня 2017 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з заявою, в якій просить у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплатити йому недоотриману суму одноразової грошової допомоги до 05 травня 2017 року в розмірі (1312х8)-3100=7396 гривень (а.с. 6).

Згідно листа начальника Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради ОСОБА_3 від 19 червня 2017 року за № 08/2018-1 ОСОБА_2 повідомлено, що йому, як інваліду війни ІІ групи, відповідно до абзацу 5 пункту 22 статті 12, ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено розмір грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3100 гривень, яка у 2017 року була перерахована в повному обсязі на особистий рахунок, у зв'язку з чим вказана виплата позивачу надана у 2017 році відповідно до чинного законодавства України (а.с. 7).

Не погоджуючись із розміром, нарахованої відповідачем щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року, позивач 17 липня 2017 року звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо правового статусу ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формування в суспільстві шанобливого ставлення до них визначені та закріплені в Законі України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VІ Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання). Інвалідам війни ІІ групи визначено розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня 2017 року в сумі 3100 гривень.

Вказані положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є також чинними. Зазначені норми не скасовані в встановленому порядку неконституційними не визнані, а тому підлягають застосуванню.

У відповідності до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суд під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, необхідно зазначити, що частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України також встановлено пріоритет міжнародного договору над національним законодавством: якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору (частина шоста статті 9).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року Заява № 63134/00, § 23) суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

У справі «Ейрі проти Ірландії» (рішення від 09 жовтня 1979 року № 1) Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено Європейським судом з прав людини у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» (рішення від 12 жовтня 2004 року, скарга № 60669/00).

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі «ОСОБА_4 проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держав.

На підставі викладеного, суд вважає, що Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради виплачена позивачу щорічна разова грошова допомога до 05 травня за 2017 рік в розмірі 3100 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень частиною 3 статті 2 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 46, 95 Конституції України, статями 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтями 2, 4-6, 8, 10-11, 94, 158-163, 167, 184-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С. Конопленко