Справа № 739/539/17
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/539/17
Провадження № 2-а/739/29/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України (далі відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в призначенні їй пенсії за вислугу років як фармацевтичному працівнику та зобовязання розглянути питання щодо призначення їй з 28 листопада 2016 року за правилами абзаців дванадцятого та тринадцятого пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді фармацевта в аптечних закладах стаж згідно з записами її трудової книжки у період з 04 серпня 1988 року по 31 грудня 2015 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що станом на 31 грудня 2015 року вона мала спеціальний стаж роботи 27 років 4 місяці та 26 днів оскільки працювала на посадах фармацевта в аптечних закладах безперервно з 04 серпня 1988 року. Згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чоловіки та жінки, які є працівниками освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення, мають право виходити на пенсію за вислугу років до досягнення пенсійного віку, якщо в період до 01 січня 2016 року вони мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбачено абзацами першим та другим цієї статті, тобто не менше ніж 25 років станом на 01 квітня 2015 року чи не менше 25 років 6 місяців станом на 31 грудня 2015 року. З метою отримання пенсії вона звернулася з відповідною заявою до відповідача, однак в призначенні пенсії їй було відмовлено з тих підстав, що вона має спеціальний стаж лише тривалістю 22 роки 7 місяців та 7 днів. При цьому не було вказано який саме період роботи в аптечних закладах їй не зараховано та з яких підстав. Зважаючи на вказане, враховуючий той факт, що посади, які вона обіймала, зокрема провізора та фармацевта, віднесена до переліку посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, і вона обіймала відповідні посади безперервно з 04 серпня 1988 року, просить визнати відповідне рішення про відмову в призначенні пенсії протиправною і скасувати його, зобовязавши відповідача розглянути питання про призначення пенсії з зарахування стажу роботи на відповідних посадах у період з 04 серпня 1988 року по 31 грудня 2015 року.

Представником відповідача на позов подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, у запереченнях вказується, що дійсно медичні працівники, які до 01 січня 2016 року мали вислугу років на роботах в закладах, визначених переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають право на вихід на пенсію за вислугу років за наявності стажу роботи станом на 31 грудня 2015 року 25 років 6 місяців. При цьому відповідач має обґрунтовані сумніви щодо зарахування до спеціального стажу позивачки періоду роботи з 10 березня 2011 року по 24 листопада 2016 року в ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія». З метою оцінки поданих позивачкою документів у грудні 2016 року та січні-лютому 2017 року перевірявся факт роботи позивачки у вказаному товаристві і за наслідками проведеної перевірки не було отримано підтвердження щодо акредитації зазначеного товариства. У звязку з цим позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Позивачка до суду не зявилася, при цьому її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що позивачка набула право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки з 1988 року безперервно працювала в аптечних закладах на відповідних посадах, при цьому відповідач безпідставно відмовив їй у призначенні пенсії що протирічить вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні висловився проти задоволення позову з підстав, вказаних у запереченнях, пояснив, що стаж роботи позивачки на посадах, які надають право на пенсію за вислугу років до 10 березня 2011 року відповідачем не оспорюється, водночас період її роботи на посаді фармацевта у ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» з 10 березня 2011 року по 24 листопада 2016 року не був зарахований до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки зазначене товариства не надало на запит відповідача доказів проведення його акредитації, хоча аптечні заклади мали проходити відповідну акредитацію. Без вказаного стажу позивача не мала права на пенсію за вислугу років, у звязку з чим їй було відмовлено в призначенні пенсії.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка з 04 серпня 1988 року по 24 листопада 2016 року постійно працювала в аптечних закладах на посадах фармацевта, зокрема у період з 10 березня 2011 року по 24 листопада 2016 року працювала фармацевтом в аптеці №22 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» (а.с. 7-8).

Після звільнення позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй з 28 листопада 2016 року пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя, що мав спеціальний стаж роботи станом на 31 грудня 2015 року понад 25 років та 6 місяців.

27 лютого 2017 року відповідачем прийнято рішення про відмову позивачці в призначенні з 28 листопада 2016 року пенсії за вислугу років, яке міститься в повідомленні від 01 березня 2017 року (а.с. 4). Вказане рішення мотивоване тим, що згідно наданих позивачкою документів стаж її роботи, який дає право на пенсію за вислугу років становить 22 роки 7 місяців 7 днів, хоча відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоровя при наявності спеціального стажу роботи, у жінок 25 років станом на 01 квітня 2015 року, або 25 років 6 місяців станом на 31 грудня 2015 року, незалежно від віку, а з 01 січня 2016 року, крім вказано вище, за умови, що особа народилася у період з 01 січня 1969 року по 30 червня 1969 року

З пояснень представника відповідача вбачається, що відмова в призначенні позивачці пенсії було зумовлена тим, що їй до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, враховано стаж роботи позивачки у період з 04 серпня 1988 року по 09 березня 2011 року, при цьому не враховано стаж її роботи у період з 10 березня 2011 року по 24 листопада 2016 року, оскільки у вказаний період позивачка працювала на посаді фармацевта аптеки №22 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія», яка в ході проведеної перевірки не надала підтвердження щодо акредитації зазначеного товариства як закладу охорони здоровя.

Згідно статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі Закон України №1788-ХІІ) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців.

При цьому абзацами дванадцятим чотирнадцятим та двадцять першим пункту «е» частини першої статті 55 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення: які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними віку 53 роки для осіб які народилися з 01 січня 1969 року по 30 червня 1969 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року посади провізорів та фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти аптек, аптечних кіосків, аптечних магазинів, контрольно-аналітичних лабораторій віднесено до посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Як зясовано, позивачка народилася 26 січня 1969 року і згідно її трудової книжки у період з 04 серпня 1988 року по 24 листопада 2016 року вона працювала на посадах фармацевта, що належить до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

З приводу неврахування відповідачем періоду роботи позивачки на посаді фармацевта аптеки №22 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» починаючи з 10 березня 2011 року суд враховує, що відмова в зарахуванні відповідного стажу зумовлена ненаданням відповідачу посадовими особами зазначеного товариства документів, які б підтверджували акредитацію відповідного аптечного закладу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно частини пятої статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» (в редакції до 13 червня 2015 року) передбачалося, що заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому згідно частини пятої статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» (в редакції після 13 червня 2015 року) було визначено, що заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Не підлягають обовязковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Отже, з 13 червня 2015 року аптечні заклади не підлягають обовязковій акредитації, яка може здійснюватися лише на добровільних засадах.

З огляду на викладене ненадання ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» на запит відповідача документів про акредитацію не може бути підставою для відмови в зарахуванні позивачці її стажу роботи на посаді фармацевта аптеки №22, належної вказаному товариству, до стажу, що дає право на пенсію за вислугу рокі, оскільки наявність відповідного стажу підтверджується записами в трудовій книжці позивачки.

Частиною другою статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адмінстративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування рішення, а також про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача, яке міститься в листі від 01 березня 2017 року №482/04 про відмову позивачці в призначенні пенсії за вислугу років як фармацевтичному працівнику з 28 листопада 2016 року, необхідність скасування даного рішення і зобовязання відповідача розглянути питання про призначення позивачці пенсії з 28 листопада 2016 року на підставі абзаців дванадцятого та тринадцятого пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді фармацевта в аптечних закладах стаж роботи згідно з записами в трудовій книжці позивачки за період з 04 серпня 1988 року по 31 грудня 2015 року.

Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачкою здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., відповідно до статті 94 КАС України, вказані витрати підлягають стягненню на користь позивачки з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 18, 71, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років як фармацевтичному працівнику з 28 листопада 2016 року, що міститься в листі №482/04 від 01 березня 2017 року.

Зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України розглянути питання про призначення ОСОБА_3 з 28 листопада 2016 року пенсії на підставі абзаців дванадцятого та тринадцятого пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді фармацевта в аптечних закладах стаж роботи ОСОБА_3 згідно з записами в її трудовій книжці за період з 04 серпня 1988 року по 31 грудня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова в повному обсязі складена 18 серпня 2017 року.