Справа № 227/1838/17
Суддя: Мацишин Л. С.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Мацишин Л.С.

при секретарі - Верній М.Г.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Самсоновій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (далі - УСЗН Добропільської міської ради), про визнання дій неправомірними та зобов'язати призначити і виплатити позивачці щомісячну адресну допомогу, як внутрішній переміщеній особі, для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,з моменту звернення - 03 жовтня 2016 року та з 04 квітня 2017 року та стягнути на її користь сплачені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, яка була вимушена покинути своє постійне місце проживання з території м.Донецька з метою уникнення негативних наслідків у зв'язку з проведенням бойових дій в зоні АТО. На даний момент проживає в АДРЕСА_1. З 16 січня 2015 року вона перебуває на обліку у УСЗН як отримувач допомоги переміщеним особам. З 16 січня 2015 року по 15 липня 2015 року її родина отримувала відповідну допомогу. До 03 жовтня 2016 року вона отримувала допомогу лише на дитину. ІНФОРМАЦІЯ_4 року у неї народилася друга дитина, ОСОБА_4. У зв'язку зі зміною складу сімї вона звернулась 03 жовтня 2016 року до УСЗН за призначенням та перерахунком адресної допомоги. Згідно протоколу №22 від 25 листопада 2016 року рішення комісії їй відмовлено у відповідному перерахунку. 27 січня 2017 року позивачка повторно звернулась до відповідача з метою перегляду заяви від 03 жовтня 2016 року. Рішенням комісії зроблено перерахунок та призначено адресну допомогу на обох дітей у розмірі 1768 грн. щомісячно з 03 жовтня 2016 року по 02 квітня 2017 року. У виплаті адресної допомоги їй було відмовлено на підставі, що така допомога їй була припинена на підставі п.7 Плстанови КМУ. 04 квітня 2017 року вона знову звернулась про виплату відповідної допомоги на наступний 6 місячний строк, з вказаного періоду виплати здійснюються лише на дітей. Вважає дії відповідача протиправними щодо відмови у призначені їй адресної допомоги.

Позивач в судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутності.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав з мотивів викладних в позовній заяві.

Представниик відповідача позов заперечила, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі., надавши письмове заперечення на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки згідно вимог п.7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р №505, з 13.03.2015р. позивачу УПСЗН була припинена виплата щомісячної адресної допомоги. На підставі п.7. абзацу 3 п.12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р №505, позивач втратив право на призначення адресної допомоги. Тому просять в повному обсязі відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до копії довідки від 13 січня. №, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, мешкає по АДРЕСА_2. Особи, які прибули разом з особою є її донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

16 січня 2015 року ОСОБА_3 вперше звернулась до УСЗН Добропільської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам для покриття витрат на проживанн, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням про призначення допомоги переміженим особам на проживання від 23 січня 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначена допомога допомога у розмірі:

1326.00 грн. з 16.01.2015 по 15.03.2015р.

1105.00 грн. з 16.03.2015 по 15.05.2015 р.

884.00 грн. з 16.05.2015 по 15.07.2015 р. (а.с.39)

31 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась з заявою щодо призначення допомоги на наступний шестимісячний строк. Допомогу призначено на дитину на період з 16 липня 2015 року по 15 січня 2016 року щомісячно у розмірі 884,00 грн.(а.с.36-37)

30 січня 2016 року ОСОБА_3 знову звернулась з заявою щодо призначення допомоги на наступний шестимісячний строк . Допомогу призначено на дитину на період 30 січня 2016 року по 12 липня 2016 року, а саме до закінчення терміну дії довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції щомісячно у розмірі 884.00 грн. (а.с. 34-35)

16 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась з заявою щодо призначення допомоги на наступний шестимісячний строк . Проведено перерахунок допомоги на період 30 січня 2016 р. по 29 липня 2016 р. (у зв'язку з подовженням терміну дії довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції). Допомогу призначено на дитину на період з 16 серпня 2016 р. по 15 лютого 2017 р. щомісячно у розмірі 884,00 грн.(а.с.32-33)

Судом також встановлено, що з 28 січня 2016 року позивачка перебуває на обліку як безробітна у Добропільському міському центрі зайтяності. Виплати допомоги по безробіттю припинена з 11 квітня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у позивачки народився син - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане повторно 14 вересня 2016 року (ас16), який згідно довідки від 06 лютого 2017 року № взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. (а.с.11)

Як вбачається з довідок для признаячення і виплати державної допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообовязкового державног осоціального страхування №85, №35, №685 позивачу призначена та проведена виплата державної допомоги по вагітності та пологам особі, яка не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Період надання державної допомоги з 11 квітня 2016 ркоу по 14 серпня 2016 року і з 15 серпня 2016 року по 28 серпня 2016 року, та призначено державну допомогу при народженні. (а.с.12-13, 19)

Позивач ОСОБА_3 03 жовтня 2016 року звернулась з заявою щодо перерахунку допомоги у звя'зку зі зміною складу сім'ї. (а.с. 31)

Рішення комісії для розгляду питань, пов'язанні призначенням (відновленням) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відмовлено у призначенні допомоги, згідно протоколу №22 від 25 листопада .2016 року. (а.с.30)

Як вбачається з відповіді УСЗН Добропільської міської ради, що згідно постанови Кабінету Міністрів України, від 08 червня 2016 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутріїї переміщеним особам» в перерахунку допомоги було відмовено згідно рішення комісії для розгляду питань, пов'язанні призначенням (відновленням) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол № 22 від 25.1 1.2016 р.). 27 січня 2017 року гр. ОСОБА_3 звернулась до управління з заявою шодо повторного розгляду звернення від 03 жовтня 2017 року. Згідно рішення комісії розгляду питань, пов'язаних із призначенням (відновленням) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол № 5 від 03.02.2017 року) призначено допомогу на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1768,00 грн. щомісячно з 03 жовтня 2016 року по 02 квітня 2017 року. Згідно п.3 Постанови КМ України №505 «Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 4 цього порядку, грошова допомога на наступний період не призначається», тому допомога у розмірі 442 грн. на неї не призначається. (а.с.17)

04 квітня 2017 року ОСОБА_3 повторно звернулась з заявою щодо призначення допомоги на наступний шестимісячний строк. (а.с.27)

Рішенням УСЗН Добропільської міської ради про призначення переміщеним особам на проживання від 25 квітня 2017 року призначена допомога з 04 квітня 2017 року по 03 жовтня 2017 року у розмірі 1768 грн. У розрахунок ОСОБА_3не включена згідно Постанови КМ України №212 від 31 березня 2015 року, оскільки не працює. Допомогу призначено на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 884 грн. на кожного. (а.с.26)

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Згідно із п.7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до п. 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Тобто, згідно порядку, грошова допомога не призначається на наступний шестимісячний період в тому числі особам працездатного віку, які не працевлаштувалися після шестимісячного строку отримання грошової допомоги.

Згідно п.12 Порядку Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:- подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; - надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; - виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

З системного аналізу п. 12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена.

Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа іншого статусу, в тому рахунку набула статусу особи, що доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Таким чином, такі дії відповідача щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги позивачці є неправомірними, оскільки до останньої не може бути застосовано наслідки не працевлаштування визначені п.7 Порядку, оскільки статус ОСОБА_3 не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги у зв'язку з чим позивач підпадає під вичерпний перелік винятків для осіб, які не працевлаштовані та набула право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Отже, відповідач, відмовивши у призначенні грошової допомоги позивачу фактично обмежили його в реалізації права на соціальний захист, передбачений ст.46 Конституції України.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем прав позивача, шляхом звуження його права на звернення і отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що має наслідком задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Необґрунтованим є посилання представника відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення в суд з вимогою про призначення і виплату їй, щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03 жовтня 2016 року, оскільки, як стверджує представник позивача, ОСОБА_3 про відмову у призначення даної допомоги дізналась у січні 2017 року, та після того відразу повторно звернулась до УСЗН з метою перегляду заяви від 03 жовтня 2016 року. Як вбачається з вхідного штампу суду, позивачка звернулась в суд з позовною заявою 19 червня 2017 року. А відповідач не надав суду доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_3 С про прийняте ними рішення, тобто точної дати отримання позивачкою даної відмови.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чингом суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк на звернення в суд з позовною вимогою про призначення і виплатиту ОСОБА_3 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03 жовтня 2016 року, оскільки про порушення свого права вона дізналась в січні 2017 року.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.158- 160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 у виплаті допомоги - неправомірними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради призначити і виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 03 жовтня 2016 року та з 04 квітня 2017 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління соціального захисту Добропільської міської ради на користь ОСОБА_3, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя: Л.С. Мацишин