Справа № 805/1801/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кочанова П.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №805/1801/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року по справі № 805/1801/17-а (головуючий І інстанції Кочанова П.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»» до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Луганської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05 січня 2017 року №700080000/2017/000001/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2017/00001.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року позов задоволено, внаслідок чого, визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №№700080000/2017/000001/1 від 05 січня 2017 року; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2017/000001/1 від 05 січня 2017 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірні рішення, оскільки позивачем під час митного оформлення на вимогу митного органу не було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що між позивачем та MBR Metals OU (Естонія) було укладено зовнішньоекономічний контракт№089LS-02/607 від 12 квітня 2016 року в межах якого позивачем на митну територію України було ввезено вантаж-"феробор з вмістом бору (В)" - 18,19%.

Відповідно до п. 4 Контракту поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, що вказані в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов'язкові платежі, митні витрати, мита, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника, пов'язані з постачанням Ресурсів; загальна сума Контракту визначається як сумарна вартість Ресурсів, постачання яких здійснюється згідно доданих до неї Специфікацій; валюта контракту - долари США.

Згідно Специфікації від 06 грудня 2016 року № 6 до контракту № 089LS-02/607 від 12.04.2016, Постачальник зобов'язується поставити (передати), а Покупець прийняти. на умовах, викладених в Контракті №089LS-02/607 від 12 квітня 2016 року, Ферробор із наступними параметрами:- зміст В: не менш 18%; - зміст Al: не більше 0,5%;- зміст P: не більше 0,08%;- зміст С: не більше 0,5%;- зміст S: не більше 0,01%; - зміст Si: не більше 1,0%; - зміст Fe: не менш 4,0%; - розмір шматків: 5-50 мм; 90% min/ Ціна: 2770 доларів США за 1 метричну тонну феррабора на умовах DAP - Маріуполь, згідно Incoterms 2010. Умови сплати: 100% вартості Ресурсів протягом 15 календарних днів з моменту відвантаження Ресурсів в м. Маріуполь, склад Покупця.

Для здійснення митного оформлення товару05 січня 2017 року ТОВ «Метінвест-Шіппінг» від імені та в інтересах Позивача було подано до митного органу електронну митну декларацію №700080000/2017/000083, в якій заявлено митну вартість товарів за ціною контракту - 58170,00 дол. США.

На підтвердження митної вартості позивач надав відповідачу пакет документів, а саме: контракт № 089LS-02/607 від 12 квітня 2016 року;додаткова угода №1 до контракту №089LS-02/607 від 12.04.2016; специфікація від 06 грудня 2016 року №6 до контракту №089LS-02/607 від 12.04.2016; накладна CMR №557 від 30.12.2016 року; коносамент COSU від 19.10.2016 року; коносамент ODS-028 від 07.12.2016 року; висновок про вартісні характеристики товару №4577 від 21.12.2016 року; протокол тендерного комітету №335-ФС від 02.12.2016 року; рахунок-фактура (інвойс) №661-2016 від 14.12.2016 року; пакувальний лист від 14.12.2016 року;договір №089лт/002/2012 від 22.03.2012 року; лист №330 від 19.12.2016 року; лист №331 від 19.12.2016 року; сертифікат якості від 12.10.2016 року.

Для уточнення вартості задекларованого товару, відповідач електронним повідомленням №58981 від 05.01.2017 року запропонував позивачеві надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами на користь продавця, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою. контрактом); прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; інші додаткові документи (за бажанням декларанта).

У зв'язку з тим, що позивач відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 05 січня 2017 року №700080000/2017/000001/1.

У рішенні зазначено, що в рамках реалізації положень статей: 53, 54, 55, 58, 335 митного кодексу України, за результатами опрацювання наданих для підтвердження : митної вартості товарів документів встановлено, що заявлено неповні відомості про митну вартість товарів. Джерело інформації, яким скористувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: МД від 27.09.2016 №700080000/2016/05942.

Митним органом, згідно статті 55 МКУ проведено консультацію з декларантом щодо обґрунтування вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. У митного органу відсутня, інформація про вартість оформлених ідентичних (подібних) товарів, митне оформлення яких здійснено з застосуванням першого методу визначення митної вартості, згідно зі ст.59, 60 МКУ. У митного органу відсутня інформація необхідна для застосування 2в методу згідно зі ст. 62 МКУ. У митного органу відсутня інформація необхідна для застосування 2г методу, згідно зі ст.63 МКУ.

Обраний митним органом метод визначення митної вартості другорядний на підставі от. 64 МКУ - 2ґ (резервний). Джерело інформації: МД від 27.09.2016 № 700080000/2016/005942.Згідно з джерела інформації рівень та розрахована митна вартість товарів становлять:Феробор: - 4,03 дол. США/кг. Розрахунок 21000 (кг)*4,03 дол. США/кг = 84 630,00 дол. США.

Крім того, митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2017/00001.

06 січня 2016 року відповідно до ст. 55 Митного кодексу України товар був випущений у вільний обіг за МД №700080000/2017/000102 зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою відповідно до митної вартості товарів, визначеної митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України за явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем був наданий повний пакет документів, які підтверджують митну вартість товару за ціною контракту - 58170,00 дол. США.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що в спірних правовідносинах, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а тому правомірно задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем під час митного оформлення було надано всі документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору, та необґрунтованість висновку митного органу щодо наявності розбіжностей в поданих документах , доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Донецької митниці Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року по справі № 805/1801/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року по справі №805/1801/17-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г. Сухарьок