Справа № 804/3037/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 р. Справа № 804/3037/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Ресурссервіс", третя особа - Криворізька північна об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що станом на 10.04.2017 року у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 327 664,07 грн., зі сплати податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, який відповідач в добровільному порядку не сплатив. Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункту 95.3 статті 95 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 року відкрито провадження по справі.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з'явився, письмово зазначив про часткове погашення заборгованості відповідачем та надав копії платіжних доручень.
Представник третьої особи про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Приватне підприємство "Ресурссервіс" перебуває на обліку як платник податків в Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 89 595,27 грн. виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань нарахованих контролюючим органом.
Так відповідно до вимог п.п.19.1.1 п. 19.1 ст. 19, п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПКУ) 06.02.2017 року проведено камеральну перевірку ПП «Ресурссервіс» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за лютий 2015 року, серпень-грудень 2016 року.
На підставі вказаної перевірки податковим органом було складено акт від 06.02.2017 року № 83/24/04-83-12-01-31735921 (далі - Акт перевірки).
Актом перевірки зафіксовано порушення п. 57.1 ст. 57, п. 100.6, п. 100.7 ст.100 глави 2 розділу II та п.203.2 ст.203 розділу V ПК України, а саме: не своєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість.
У відповідності до ст. 58 ПК України, 21.02.2017 року зазначені податкові повідомлення-рішення вручено керівнику особисто під розписку.
Будь-яких доказів щодо оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог п.п. 19. 1.1 п. 19.1 ст. 19, п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ 06.02.2017 року проведено камеральну перевірку ПП «Ресурссервіс» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за грудень 2015 року, жовтень - грудень 2016 року.
На підставі вказаної перевірки податковим органом було складено акт від 06.02.2017 року № 82/23/04-83-12-01-31735921 (далі - Акт перевірки).
Актом перевірки зафіксовано порушення п. 201.1 ст. 201 розділу V ПК України, а саме: порушено граничні строки реєстрації по 15 податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за грудень 2015 року, жовтень - грудень 2016 року.
У відповідності до ст. 58 ПК України, зазначене податкове повідомлення-рішення вручено керівнику особисто під розписку.
Будь-яких доказів щодо оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять.
Крім того, податковим органом нараховано пеню в інтегрованій картці платника на борг минулих років відповідно до п.п. 129.1.1 ст. 129 ПК України в сумі 8 083,42 грн.
Так, приписами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з п.п. 16.1.3, п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 36.1-36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Податковим боргом відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
На виконання вимог ч. 1 ст. 59 Податкового кодексу України контролюючим органом було сформовано відносно ПП "Ресурссервіс" податкову вимогу форми «Ю» від 08.06.2015 року № 671-23 на загальну суму податкового боргу 53 500,84 грн.
Зазначена податкова вимога була отримана ПП "Ресурссервіс" 08.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12).
Будь-яких доказів оскарження зазначеної вище податкової вимоги в судовому порядку матеріали справи не містять, а відтак остання - підлягає обов`язковому виконанню.
З урахуванням вищезазначеного сума, яка підлягає стягненню з ПП "Ресурссервіс" складає 327 664,07 грн., що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 59.3 ст. 59 цього Кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Приписами п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На момент звернення позивача до суду податковий борг відповідача непогашений і не списаний.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно з п. 95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Щодо наданих платіжних доручень на погашення податкового боргу, слід зазначити наступне.
Згідно п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості за рахунок коштів з рахунків у банках, що обслуговують ПП "Ресурссервіс", натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати вказаного податкового боргу у встановлені законодавством строки. А судові рішення на які, посилається представник відповідача не відносяться до предмету даного позову.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Ресурссервіс", третя особа - Криворізька північна об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко