Справа № 149/2072/17
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/2072/17
Провадження №2-а/149/55/17 Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18.08.2017 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Войнаревича М.Г.

за участі секретаря Паламарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка А.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 23.07.2017 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП Микитюком А.І. винесено постанову серії АР № 641272 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав: ПДР України дозволяє в темну пору доби рухатись з ввімкненими протитуманними фарами, тому вони не мали законної підстави зупиняти транспортний засіб та вимагати від водія пред'являти посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

На підставі вищезазначеного позивач просить визнати протиправними дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка А.І., скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 641272 від 23.08.2017 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту постанови серії АР № 641272 від 23.07.2017 року складеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП Микитюком А.І., ОСОБА_1 23.07.2017 року о 22:35 год. на 35 км. Автодороги Житомир-Могилів-Подільський керував транспортним засобом з увімкненими протитуманними фарами в той час, коли умови недостатньої видимості не настали, а також не пред'явив поліс страхування УПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 19.5, п. 2.4 а ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 2ст. 122, ч. 1ст. 126 КУпАП та в порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач не погоджується з даною постановою, оскільки вважає що інспектором було порушено його права, оскільки розгляд відбувся на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, отже було порушено процедуру розгляду, а також права ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, вказане рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для визнання протиправними дій інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка А.І. щодо винесення оскаржуваної постанови.

Також позивач зазначив, що ПДР України не забороняється рухатись в темну пору доби з увімкненими протитуманними фарами.

Так, відповідно до п. 19.5 ПДР України, протитуманні фари можна використовувати в умовах недостатньої видимості як окремо, так і з ближнім або дальнім світлом фар, а в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг - лише разом з ближнім або дальнім світлом фар.

Оскільки в постанові серії АР № 641272 від 23.07.2017 року зазначено, що правопорушення відбулось 23.07.2017 року о 22:35 год. та з відео доданого позивачем до матеріалів справи можна зробити висновок, що на момент складання постанови дійсно була темна пора доби, а отже, позивачу не було заборонено увімкнути протитуманні фари.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, однак враховуючи те, що ОСОБА_1 не було порушено вимоги п. 19.5 ПДР України, на що посилається інспектор, то зупинка даного транспортного засобу та вимога пред'явити страховий поліс були незаконними.

Враховуючи це відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за не виконання вимог п. 19.5 та 2.4 а ПДР України, а тому в його діях немає складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами 1 та 2 не виконано вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України щодо обов'язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскаржувана постанова не відповідає цим вимогам, оскільки не містить обґрунтування прийнятого рішення, не містить посилання на докази, що підтверджують викладені в ній обставини. Враховуючи викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП здійснюється уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, адміністративний суд не може підміняти повноваження відповідного суб'єкта владних повноважень, приймаючи замість нього рішення по суті.

Керуючись, ст.ст. 5, 9, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122, ч. 1ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі РПП старшого лейтенанта поліції Микитюка Андрія Івановича серії АР № 641272 від 23.07.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122, ч. 1ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанову суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Хмільницький міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Войнаревич М. Г.