Справа № 826/6660/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6660/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Файдюка В. В.

суддів: Мєзєнцева Є. І.

Чаку Є. В.

При секретарі: Марчук О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу від 17.08.2015 р. № 102 «д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації» за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що дії позивача з реконструкції приміщення не відносяться до самовільного будівництва, а оскаржуваний наказ не містить посилань на підстави для скасування декларацій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею: 127 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 25.09.2015 р., індексний номер 44566899 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2015 р. (а. с. 18 - 19).

Площа вказаного приміщення за даними декларації про початок виконання будівельних робіт була сформована позивачем за рахунок однокімнатної квартири загальною площею 46, 0 м2 (27, 9 м2 - житлова) та частини нежитлових приміщень підвалу загальною площею 81, 0 м2 (а. с. 14 - 15).

Так 01 липня 2015 року позивачем подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, а Департаментом зареєстровано, декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкта будівництва: «Реконструкція житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу за адресою: АДРЕСА_1».

22.07.2015 р. позивачем подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу АДРЕСА_4 у Шевченківському районі м. Києва», яка зареєстрована за № КВ96.

Відповідачем під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вул. Стрілецькій, 4 у м. Києві, у зв'язку з виявленням недостовірних даних у поданих деклараціях в частині відсутності права власності на об'єкт реконструкції в межах заявленої площі, видано наказ від 17.08.2015 р. № 102 «д», яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.07.2015 р. за № КВ13 та реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2015 р. № КВ96 (а. с. 13).

Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки у змісті наказу відсутні письмові докази щодо проведення перевірки, відповідач перед реєстрацією декларацій повинен був перевіряти достовірність їх даних, дії позивача з реконструкції приміщення не відповідають ознакам самочинного будівництва.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які б надавали право на виконання будівельних робіт об'єкту будівництва, загальною площею 127, 0 м2, зокрема, відсутні документи, що посвідчують право на 81, 0 м2 підвального приміщення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2 -3- 2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко - економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Як свідчать матеріали справи, 28.10.2014 р. позивачем вже подавалась до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1», яка була зареєстрована за № НОМЕР_1, однак, скасована наказом від 15.04.2015 р. № 55 «д».

Як свідчать матеріали справи, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» Шевченківського району листом від 31.10.2014 р. № 773 повідомило Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про те, що до підприємства надходять скарги від мешканців будинку АДРЕСА_1 щодо виконання ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_1 зазначеного будинку. Власником квартири АДРЕСА_1 не надано жодної дозвільної документації на проведення ремонтно-будівельних робіт, проте, в квартирі вибрано ґрунт на глибину 1 м та проводиться втручання в несущі стіни. Власником вказаної квартири є ОСОБА_3

На підставі зазначеного звернення за участю старшого дільничного інспектора Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві, відповідачем здійснено виїзд на об'єкт будівництва з метою проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Під час виїзду встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1, розташованої на першому поверсі будинку виконано роботи із влаштування додаткового підземного поверху під приміщеннями квартири з влаштуванням залізобетонного монолітного перекриття між поверхами. В результаті виконаних робіт виявлено зміну конфігурації об'єкта нерухомості, збільшилась його площа та змінились техніко-економічні показники.

ТОВ «Комфортна вежа» в присутності представника Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві складено акт від 07.04.2015 р., яким зафіксовано, зокрема, що під час виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 було виконано роботи із влаштування перекриття між поверхами та додаткового підземного поверху під приміщеннями квартири АДРЕСА_1. В результаті виконання таких робіт збільшилась площа квартири та її техніко-економічні показники.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивачем були проведені будівельні роботи з будівництва підвалу, що у відповідності до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» є самостійним об'єктом цивільно - правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

У відповідності до ч. 2 статті 39-1 Закону № 3038 в разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

За таких обставин, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо того, що позивачем не надано докази, які можуть підтвердити законність проведення будівельних робіт з будівництва підвалу та наявність у позивача майнових прав на новозбудований об'єкт.

У відповідності до п. 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, далі - Порядок № 466), у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації повідомлення інформація, яка зазначалася в ньому, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у повідомленні), наведених у повідомленні, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію повідомлення шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про його реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення нею факту подання недостовірних даних, наведених у повідомленні, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Відтак, оскаржуваний позивачем наказ прийнятий відповідачем в межах наданих чинним законодавством повноважень.

В мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач посилається у позовній заяві на те, що на його замовлення ТОВ «КДН Крок Назустріч» розроблено проект «Реконструкція житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1», проте, до матеріалів справи його не додано, що ставить під сумнів його наявність.

До апеляційної скарги позивачем було долучено вказаний проект, що складається з вихідних даних, загальних положень, пояснювальної записки та основних креслень.

Однак, згідно п. 5.5 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» обстеження конструкцій фундаментів, підземних і наземних частин житлових будинків є обов'язковим при розробленні проектів реконструкції і капітального ремонту і повинно включати:

- збір, вивчення та аналіз наявної проектно-технічної документації і архівних матеріалів попередніх обстежень конструкцій будинків (якщо вони проводилися) і стану ґрунтів;

- архітектурні обмірювання (плани кожного поверху, підвалу, підпілля, технічного поверху, розрізи);

- обмірювання обстежуваних несучих конструкцій і їх елементів;

- попереднє візуальне обстеження конструкцій;

- детальне обстеження технічного (фізичного) стану несучих конструкцій підземних і наземних частин будинків (фундаментів, стін підвалів, зовнішніх і внутрішніх стін, колон, перекриттів, балконів, терас, лоджій, еркерів, даху тощо) з визначенням характеристик міцності конструктивних матеріалів, а також наявності і ступеня прояву деформацій і пошкоджень (тріщин, прогинів, вигинів, зсувів, спучування, вологості тощо);

- геодезичні виміри величин осідань (просідань) фундаментів, а також відхилень несучих і огороджувальних конструкцій будинків і їх частин від вертикалі і горизонталі;

- обстеження огороджувальних та інших конструкцій з метою виявлення уражень грибками, жуками, шкідливими комахами та іншими біологічними бактеріями;

- оцінку технічного стану конструкцій за результатами обстеження (технічний висновок).

Крім того, у відповідності до 12.1.4 ДБН В.3.2-2-2009 для влаштування підвалів, підпіль і прохідних каналів у житлових будинках потрібно виконати розрахунки щодо можливості заглиблення або підсилення фундаментів (на підставі матеріалів обстеження технічного стану фундаментів і інженерно-геологічних вишукувань).

Згідно п. 13.3.6 ДБН В.3.2-2-2009 при проектуванні реконструкції, особливо у випадках прибудов, надбудов і переобладнання підвальних приміщень, технічні рішення, що приймаються, повинні забезпечувати необхідну сейсмостійкість усього будинку в цілому.

В той же час, позивачем не надано технічних звітів щодо проведення зазначених обстежень, що свідчить про істотні порушення будівельних норм і правил та дає додаткові підстави вважати будівництво самочинним в розумінні ст. 376 ЦК України.

Окремо колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що у відповідності до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2015 р. об'єктом реєстрації права власності зазначено: квартира, однокімнатна, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 127, 0 м2 (а. с. 18).

В той же час, у відповідності до п. 2.5 ДБН В.2.2-15-2005 розміщення житлових приміщень у цокольних, підвальних і підземних поверхах житлових будинків не допускається.

У рішенні від 10.10.2001 р. № 13-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до Конституції України власники, здійснюючи право власності, повинні додержуватися конституційних положень про те, що «власність зобов'язує», і вона «не повинна використовуватись на шкоду людині і суспільству» (частина третя статті 13), а також, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства (частина сьома статті 41).

У справі, що розглядається, колегією суддів було встановлено, що позивач здійснив самовільне будівництво підвального поверху у багатоквартирному житловому будинку, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-VIII є допоміжним приміщенням та має бути спільним майном багатоквартирного будинку.

Вирішуючи справу в межах адміністративного спору та не розглядаючи при цьому спір про право цивільне, суд апеляційної інстанції, між тим, зазначає, що відповідачем здійснено належне реагування на депутатське звернення від імені мешканців будинку № 4 по вул. Стрілецькій від 25.07.2015 р. та за результатами проведеної перевірки правомірно прийнято оскаржуваний наказ.

Доводи апелянта про безпідставність оскаржуваного наказу спростовуються матеріалами справи, згідно яких відповідачем у повній мірі належними та допустимими доказами доведено зазначення у скасованих деклараціях недостовірних даних, зокрема, площі приміщення, до складу якого входить об'єкт, збудований без дозвільної документації та з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Таким чином, обґрунтованою є позиція суду першої інстанції щодо неправомірності вимог позивача.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Файдюк
Суддя Є. І. Мєзєнцев
Суддя Є. В. Чаку

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.