Справа № 754/3269/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/338/17
Справа №754/3269/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Третя особа: лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР ДВС ГТУЮ у м. Києві).

В обгрунтування позовних вимог зазначає наступне.

23.12.2016 року ОСОБА_1 направив до Деснянського районного суду м. Києва заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні №52193633 з Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва (далі - УПФУ в Деснянському р-ні м. Києва) на Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - ЛОУПФУ в м. Києві).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року вимоги вказаної заяви задоволено.

Однак, не дочекавшись судового рішення про заміну боржника, 31.01.2017 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. виконавчому провадженні №52193633 була винесена постанова про повернення виконавчого документа ОСОБА_1 без виконання. Крім того, відповідач не вчинив належних заходів примусового виконання.

Вважаючи вищевказану постанову неправомірною, такою, що винесена передчасно, а тому вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги адміністративного позову за викладених обставин та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. 11.05.2017 року від відповідача до суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №52193633.

Представник третьої особи проти задоволення адміністративного позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників адміністративного процесу, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

14.11.2011 року Деснянським районним судом м. Києва в адміністративній справі №2-а-4151/11 ухвалено постанову, якою зобов'язано УПФУ в Деснянському р-ні м. Києва здійснити з 24.11.2010 року перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1, виходячи з розмірів, визначених ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат та положень ч.3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою КААС від 24.10.2013 року вищевказану постанову Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін.

На підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва №2-а-4151/11 від 28.07.2016 року ОСОБА_1 02.08.2016 року був виданий дублікат виконавчого листа.

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ВПВР ДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого документа.

Постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 15.09.2016 року відкрито виконавче провадження №52193633.

З постанови про зупинення виконавчого провадження від 22.11.2016 року вбачається, що виконавче провадження №52193633 було зупинено у зв'язку з направленням до Деснянського районного суду м. Києва подання державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника (а.с. 12-13).

Постановою державного виконавця від 31.01.2017 року було поновлено вчинення виконавчих дій у вищевказаному виконавчому провадженні на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року по справі №2-а-4151/11, якою відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду (а.с. 17-18).

Того ж дня, 31.01.2017 року, було винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 з підстав вжиття всіх заходів виконання, передбачених чинним законодавством України (а.с. 19-20).

Вказану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу позивач вважає неправомірною.

10.02.2017 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва замінено боржника у виконавчому провадженні №52193633 з УПФУ в Деснянському р-ні м. Києва його правонаступником - ЛОУПФУ в м. Києві (а.с. 15).

Проаналізувавши вищевказані фактичні обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість адміністративного позову ОСОБА_1 за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 5 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Відповідно до ч.5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Судом встановлено, що підставою для зупинення виконавчого провадження №52193633 було направлення до Деснянського районного суду м. Києва подання державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. передчасно було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження до розгляду Деснянським районним судом м. Києва питання про заміну сторони виконавчого провадження по суті.

Враховуючи безпідставність винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу як такої, що винесена внаслідок порушення норм закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

На підставі викладеного та керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 2, 5-12, 18, 71, 94, 99, 100, 104, 161-163, 181 КАС України, ст.ст. 34, 35, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Третя особа: лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, пов'язані з винесенням у виконавчому провадженні №52193633 постанови від 31 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесену 31 січня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадження 52193633.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови або отримання копії постанови, в разі неявки сторони в судове засідання.

Суддя