Справа № 804/8994/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 р. Справа № 804/8994/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арендатех" до Державної податкової інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
14 грудня 2016 грудня до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арендатех" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення -рішення від 19.07.2016 № НОМЕР_1 (форми "Р").
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/8994/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 25 січня 2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 змінено найменування позивача - Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню судом з наступних підстав.
Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 11.03.2016 №240 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Арендатех" з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Лідер Промтрейд" у грудні 2015 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку, результати якої оформлені актом від 05.07.2016 № 2148/04-63-14-02/38677568.
Згідно з висновками означеного акта перевіркою встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.50.1 ст.50, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.200.1, 200.2 ст.200, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). ТОВ "Арендатех" сформував податковий кредит звітного періоду по ТОВ "Лідер Промтрейд" без підтвердження первинними документами (податковими накладними, видатковими накладними, актами, довідками, товарно-транспортними документами), в результаті чого у грудні 2015 року завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на суму 271172,00 грн. та не відображено в декларації з ПДВ за грудень 2015 року суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, з урахуванням залишку відємного значення (р. 25 Декларації), суму 3385,00 грн., внаслідок порушення порядку складання декларації з ПДВ за грудень 2015 року та не відкоригування цих показників самостійно призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за грудень 2015 року в сумі 274557,00 грн.
Як встановлено із тексту акта перевірки, такі висновки контролюючим органом зроблені, у звязку з таким.
Посадовою особою відповідача під час перевірки встановлено, що згідно КВЕД основним видом діяльності ТОВ "Лідер Промтрейд" є неспеціалізована оптова торгівля, фактичну господарську діяльність розпочато з листопада 2015 року, в декларації з ПДВ за листопад 2015 року задекларовано обсяг реалізації 24712641 грн. З квітня 2016 року підприємство не подає звітність з податку на додану вартість. Згідно даних звіту за формою 1-ДФ за ІV квартал 2015 року на підприємстві працювало 5 працівників, всі прийняті в період з 01.11.2015. Основні засоби у ТОВ "Лідер Промтрейд" відсутні.
Суд погоджується з висновками відповідача, зробленими в акті від 05.07.2016 №2148/04-63-14-02/38677568 щодо не спрямованості правочинів, укладених позивачем з ТОВ "Лідер Промтрейд" на реальне настання правових наслідків, у зв'язку з таким.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби", процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем і ТОВ "Лідер Промтрейд".
В матеріалах справи міститься договір підряду від 30.10.2015 №30/10/15, за умовами якого ТОВ "Лідер Промтрейд" (підрядник) прийняв на себе зобовязання на свій ризик з використанням власних засобів виконати підрядні загальнобудівельні роботи, а ТОВ "Арендатех" зобовязується прийняти роботу та оплатити її вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором.
На підтвердження виконання означеного договору позивачем надані: довідка про вартість виконаних будівельних робіт, договірна ціна, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на загальнобудівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на загальнобудівельні роботи АЗС, підсумкова відомість ресурсів, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкова накладна від 03.12.2015 №43, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Всього сума ПДВ, задекларована за наслідками взаємовідносин позивача з ТОВ "Лідер Промтрейд", складає 271171,65 грн., вказана сума віднесена ТОВ "Арендатех" до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року.
Суд зазначає, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.
Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Отже, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.
Слід зазначити, що платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів. Тому мотивація суб'єкта господарювання при вступі у господарські правовідносини повинна ґрунтуватися на тому, що розмір очікуваного доходу від господарської операції повинен бути істотним у порівнянні з розміром очікуваної податкової вигоди.
Для цього необхідно встановити, чи були зазначені операції (за умови досягнення поставлених завдань) спрямовані на одержання прибутку; чи було досягнуто платником заплановану мету господарських операцій та у разі її недосягнення встановити, які фактори перешкодили цьому; чи були у платника об'єктивні економічні підстави, не пов'язані з отриманням податкових переваг, для виконання цих операцій; чи було визначено платником ринкові ризики, супутні цим операціям; чи було фактично виділено платником кошти на виконання цих операцій; чи були співрозмірні залучені платником кошти та ресурси для виконання цих операцій з отриманим доходом з точки зору господарської розумності, відповідності дій суб'єкта господарювання звичаям ділового обороту.
При цьому, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою.
Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Дослідивши надані позивачем документи: довідку про вартість виконаних будівельних робіт, договірну ціну, підсумкову відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на загальнобудівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на загальнобудівельні роботи АЗС, підсумкову відомість ресурсів, акт № 13 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015, податкову накладну від 03.12.2015 № 43, складені ТОВ "Лідер Промтрейд" суд не приймає вказані документи як належні докази на підтвердження реальності настання наслідків фінансово - господарської діяльності позивача з означеним контрагентом, з огляду на таке.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Окрім того, у п. 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг, або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Як видно з акта перевірки від 05.07.2016 № 2148/04-63-14-02/38677568, основний вид діяльності ТОВ "Лідер Промтрейд" неспеціалізована оптова торгівля. Також, під час перевірки відповідачем здійснений аналіз зареєстрованих податкових накладних, які складалися в адресу ТОВ "Лідер Промтрейд", за результатами чого встановлено, що ТОВ "Лідер Промтрейд" здійснював придбання наступних товарів: куряче та свине м'ясо в асортименті, сигарети в асортименті, продукти харчування в асортименті, труби, сантехнічні прилади та запчастини до них та інших товарів.
Водночас, ТОВ "Лідер Промтрейд" здійснено реалізацію інших груп товарів. Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, у періоді, що перевірявся, ТОВ "Лідер Промтрейд" реалізовано товар, який ним не придбавався раніше, а саме: послуги крану, вишки та інше, маркетингові та рекламні послуги, макуха (шрот) соняшника, редуктори в асортименті, лісоматеріал, металопрокат, вугілля, дрова, полотно трикотажне, трикотажні вироби, електрообладнання, паливо дизельне, запчастини до автомобілів, будівельні матеріали, виготовлення інструменту та оснащення для виробництва ущільнення, загально будівельні роботи (обєкти місця виконання робіт розташовані у багатьох, територіально віддалених один від одного регіонах України) та інші товари.
Відповідно до даних податкового органу, балансовий звіт (звіт про фінансовий результат) за 2015 рік ТОВ "Лідер Промтрейд" не подавався, що вказує на відсутність походження даних товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) (ТМЦ).
З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що основний вид діяльності ТОВ "Лідер Промтрейд" (неспеціалізована оптова торгівля) не відповідає характеру реалізованих в адресу ТОВ "Арендатех" будівельних робіт. Окрім того, кількість працівників зазначеного субпідрядника - 5, які прийняті на роботу з 01.11.2015, не є достатньою для виконання реалізованих на адресу ТОВ "Арендатех" будівельних робіт по будівництву АЗС №13, за адресою м.Новомосковськ, вул.Сучкова,196 а.
Більш того, у ТОВ "Лідер Промтрейд" відсутня ліцензія на здійснення будівельних робіт.
Статтею 839 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Позивачем до суду не надані товарно - транспортні накладні, на підтвердження транспортування товарно-матеріальних цінностей, з яких виконувалися роботи за договором підряду від 30.10.2015 № 30/10/15. Наявні в матеріалах справи документи не дозволяють ідентифікувати осіб, які фактично здійснювали будівельні роботи з будівництва АЗС №13, за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 196а від ТОВ "Лідер Промтрейд".
У свою чергу, ТОВ "Лідер Промтрейд" не надані замовнику ТОВ "Арендатех" підтверджуючі документи, які б свідчили про фактичне виконання робіт субпідрядником.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року суд витребовував від контрагента - виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Промтрейд" (і.к. 39987106), що здійснював підрядні роботи на замовлення ТОВ "Арендатех" на підставі договору підряду від 30.10.2015 №30/10/15 письмові пояснення з приводу того, яким чином виконувалися роботи за договором підряду від 30.10.2015 №30/10/15, належним чином засвідчені копії документів на підтвердження наявності у ТОВ "Лідер Промтрейд" будівельної техніки для фактичного виконання будівельних робіт за договором від 30.10.2015 №30/10/15 на замовлення ТОВ "Арендатех"; відомості щодо кількості працюючих на підприємстві у період 4 квартал 2015 року, та відомості про їх кваліфікацію; інформацію та підтверджуючі документи стосовно відображення вказаних господарських операцій у податковій звітності виконавця та сплати виконавцем ПДВ за наслідками вказаних господарських операцій до бюджету. Проте, на вимоги ухвали суду ТОВ "Лідер Промтрейд" витребувані судом документи не надані, на адресу суду повернувся поштовий конверт з юридичної адреси ТОВ "Лідер Промтрейд", у звязку з закінченням терміну зберігання.
Позивачем до суду не надано доказів, на підтвердження постачання матеріалів та техніки для виконання субпідрядних робіт за договором від 30.10.2015 № 30/10/15.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 "Щодо підтвердження даних податкового обліку" документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13 необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно - правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).
В ході перевірки також встановлено, що ТОВ "Лідер Промтрейд" не подало податкову звітність з податку на прибуток та баланс за 2015 рік, декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року, що свідчить про відсутність наміру отримання доходу, а здійснено лише документальне оформлення господарських операцій, які фактично не вчинялися
У ТОВ "Арендатех" наявна кредиторська заборгованість перед ТОВ "Лідер Промтрейд" у сумі 3062732,74 грн., що свідчить про відсутність фактичної сплати позивачем ПДВ у сумі 271171,65 грн. до бюджету.
Слід зазначити, що обовязок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника - покупця товарів (робіт/послуг), позаяк саме він є субєктом, який зменшує суму податкового зобовязання з податку на додану вартість , що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником .
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком.
Суд відмічає, що з метою підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди встановленню підлягає їх обєктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Відтак, хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 по справі № К/800/3230/13, номер судового рішення в ЄДРСР № 38692797.
Відсутність здійснення оплати з боку ТОВ "Арендатех" за виконані ТОВ "Лідер Промтрейд" роботи з 2015 року вказує на відсутність факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку, що в свою чергу виключає можливість та правомірність формування податкового кредиту.
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Арендатех" за договором підряду від 30.10.2015 №30/10/15 фактично передало ТОВ "Лідер Промтрейд" зобов'язання з виконання будівельних робіт по будівництву АЗС №13, за адресою м. Новомосковськ, вул.Сучкова,196а, які позивач, у свою чергу, зобовязався виконати на замовлення ТОВ «Нефтек» за договором від 02.11.2015 №11-15.
Згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. (код КВЕД 43.99); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21); надання в оренду будівельних машин і устаткування (основний) (код КВЕД 77.32); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); надання в оренду вантажних автомобілів (код КВЕД 77.12); установлення та монтаж машин і устаткування (код КВЕД 33.20).
З наведеного видно, що діяльність у сфері будівництва є типовою саме для ТОВ "Арендатех".
Судом в процесі розгляду справи не встановлено зв'язку між фактом придбання робіт у ТОВ "Лідер Промтрейд" і господарською діяльністю платника податку ТОВ "Арендатех", з огляду на що, суд доходить висновку про відсутність руху активів від ТОВ "Арендатех" та ТОВ "Лідер Промтрейд" в процесі здійснення господарських операцій та взагалі їх реальності. Отже, позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту у грудні 2015 року суму податку на додану вартість у розмірі 271171,65 грн., сформованого за наслідками взаємовідносин із ТОВ "Лідер Промтрейд".
Зазначені обставини позивачем не заперечуються, докази на підтвердження відсутності означеного порушення позивачем до суду не надані.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ст. 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1