Справа № 825/1729/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м. Київ К/800/1211/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
головуючого Смоковича М.І.,
суддів: Калашнікової О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року,

встановила:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі Міністерство), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:
визнати неправомірними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання його заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
скасувати Протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36, в частині повернення його документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, та додані до неї документи і прийняти відповідне рішення, яке передбачене частиною другою пункту 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є учасником бойових дій і йому встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Факт отримання позивачем поранення під час проходження військової служби в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу, а саме під час виконання інтернаціонального обов`язку в демократичній республіці Афганістан (в період з 28 грудня 1979 року по 14 травня 1980 року), яке спричинило настання інвалідності підтверджено у порядку, встановленому Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402. З метою отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» він звернувся до Чернігівського ОВК в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Чернігівський ОВК направив його заяву з пакетом документів до Міністерства, однак останнє, як вважає позивач, безпідставно повернуло їх на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає, що підстави, які слугували для прийняття такого рішення, не ґрунтуються на вимогах законодавства, а крім того, як стверджує позивач, Міністерство в межах своїх повноважень мало б прийняти одне з рішень по суті звернення, а не повертати документи до уповноваженого органу на доопрацювання.
Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 19 жовтня 2016 року позовні вимоги задовольнив повністю.
Визнав неправомірними дії Міністерства щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Скасував рішення Міністерства, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36 в частині повернення документів ОСОБА_1 на адресу Чернігівського ОВК.
Зобов`язав Міністерство розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.
Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 грудня 2016 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.
У касаційній скарзі Міністерство, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати їхні рішення і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач у своїх запереченнях зазначив, що оскаржені судові рішення є законні і обґрунтовані, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Касаційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу в період з 5 травня 1979 року по 14 травня 1980 року. Зокрема, у період з 28 грудня 1979 року по 14 травня 1980 року позивач брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку на території демократичної республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 від 5 травня 1978 року та довідкою Бобровицько-Носівського об`єднаного районного військового комісаріату Чернігівської області від 6 серпня 2015 року № 249.
Під час виконання обов`язків військової служби в демократичній республіці Афганістан у 1980 році ОСОБА_1 отримав множинне вогнепальне осколкове поранення, контузію. Цей факт підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 7 вересня 2013 року № 1560/ж, відповідно до якого описані у висновку рубці у лобно-тімяній ділянці зліва від серединної лінії, на попередній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні правого колінного суглоба, у проекції крила правої здухвинної кістки є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1980 році.
Згідно з витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 23 січня 2014 року № 172 у ОСОБА_1 встановлено поранення, контузію та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
В червні 2014 року, у зв`язку із поганим станом здоров`я, позивач пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. За довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128934 від 12 червня 2014 року позивачу первинно встановлена ІII група інвалідності; причина інвалідності: поранення, контузія та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
17 червня 2015 року позивач повторно пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 009341 від 17 червня 2015 року йому було безстроково встановлено III групу інвалідності. Причина інвалідності: поранення, контузія та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (дійсне безстроково) та з 1996 року учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .
22 грудня 2015 року, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в країнах де велись бойові дії, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) із відповідною заявою та надав копії необхідних документів.
Суди встановили, що до заяви позивача від 22 грудня 2015 року долучено: копію довідки МСЕК серії АВА № 009341 від 17 червня 2015 року; копії сторінок паспорта; копію ідентифікаційного номера; копії сторінок військового квитка; копію витягу з протоколу засідання ЦВПК від 23 січня 2014 року № 172; копію висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 7 вересня 2013 року № 1560/ж; довідку про участь у бойових діях та довідку про відкриття рахунку.
Заяву ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги разом з наданими документами Бобровицький РВК листом від 22 грудня 2015 року за № 448 надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своєю чергою Чернігівський ОВК листом від 24 грудня 2015 року № 6539 надіслав ці документи разом зі своїм висновком щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
20 травня 2016 року Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, прийняла рішення, оформлене протоколом № 36, про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання. Зазначений протокол було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не приймалось.
Суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для повернення Міністерством документів позивача на доопрацювання була відсутність серед них документів, передбачених пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок № 975), що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Зокрема відповідач звертає увагу на відсутність документа, який засвідчує, що отримане позивачем поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Про зазначені вище обставини Чернігівський ОВК повідомив позивачу листом від 30 травня 2016 року № 5/2271с.
Не погодившись з такими діями і рішенням Міністерства, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за Порядком № 975 після надходження документів разом з висновком уповноваженого органу Міністерство повинне прийняти одне з двох рішень про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні. Порядок № 975 не передбачає за Міністерством повноважень на повернення документів уповноваженому органу на доопрацювання. Також суд першої інстанції відзначив, що позивач, з огляду на надані ним підтверджуючі документи, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 16 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірах, встановлених статтею 16-2 цього Закону, з моменту настання інвалідності. Стосовно аргументів відповідача про те, що на військовослужбовців Радянської армії не поширюються положення законодавства України щодо соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України, суд першої інстанції, з покликанням на положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, констатував, що соціальний захист військовослужбовців Радянської армії і військовослужбовців Збройних Сил України є однаковим. Суд апеляційної інстанції таку позицію суду першої інстанції підтримав.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій правильними і обґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України від Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
За змістом пункту 4 частини першої статті 16 закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній станом на дату звернення позивача) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частин другої, третьої статті 16 3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Відповідно до частин шостої, восьмої, дев`ятої статті 163 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу другого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (якою затверджено Порядок № 975) допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. За пунктом 3 цієї постанови днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з пунктами 13-15 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
За пунктом 19 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі Положення № 530).
За змістом пункту 4.5 цього Положення виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-ХІІ відповідно до Порядку № 975 здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.
Командир (начальник) військової частини, установи (організації), у якій проходив (проходить) службу військовослужбовець, зобов`язаний: <…> сприяти своєчасному оформленню документів, визначених Порядком виплати допомоги; <…>.
За змістом пункту 4.7 Положення № 530 у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби.
Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК.
Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.
У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів <…>; копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до пунктів 4.8.-4.11 Порядку № 530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
Одночасно з поданням документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України командири військових частин, які фінансуються через розпорядників коштів другого ступеня, повідомляють про це вказаних розпорядників.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.
Розпорядники коштів другого ступеня доводять ці рішення до командирів військових частин і здійснюють переказ коштів на реєстраційні рахунки військових частин, які через них фінансуються.
Після проведення виплати (у 3-денний строк) витяг з наказу про проведення виплати (додатки 14 16), завірений в установленому порядку, надсилається: до розпорядників коштів другого ступеня - військовими частинами, які через них фінансуються; до Департаменту фінансів Міністерства оборони України - розпорядниками коштів другого ступеня, обласними військовими комісаріатами, військовими частинами, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.
Тобто, порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, як відзначив суд першої інстанції, має таку послідовність: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.
Відтак саме Міністерство наділено повноваженнями на прийняття рішення щодо виплати виплату одноразової грошової допомоги, гарантованої Законом № 2011-ХІІ.
У справі встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій (брав участь у бойових діях на території республіки Афганістан в період з 28 грудня 1979 року по 14 травня 1980 року) і згідно з довідкою МСЕК серії АВ № 0128934 від 12 червня 2014 року йому встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з військовою службою (первинно з 12 червня 2014 року, з 17 травня 2015 року безстроково).
Стосовно наявності причинного зв`язку між встановленою позивачу інвалідністю і захворюванням, яке його зумовило і яке виникло під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії, то з цього приводу суди попередніх інстанцій встановили, що ці обставини, окрім висновку спеціаліста судово-медичної експертизи від 7 вересня 2013 року № 1560/ж, підтвердила Центральна військо-лікарська комісія Міністерства оборони України (згідно з протоколом від 23 січня 2014 року № 172) у відповідності з пунктами 21.1, 21.3, 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України («Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України), затвердженому наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі Положення № 402).
На цій підставі ОСОБА_1 звернувся із заявою у порядку, встановленому Постановою № 975, про отримання одноразової грошової допомоги, виплату якої передбачено статтею 16 Закону № 2011-ХІІ.
До Міністерства (як головного розпорядника бюджетних коштів) зазначене звернення позивача разом з пакетом документів надійшло від Чернігівського ОВК (як уповноваженого органу).
Беручи до уваги положення пунктів 13-15 Порядку № 975, зміст яких наведено вище, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що Міністерство як розпорядник бюджетних коштів мало б прийняти одне з рішень по суті звернення ОСОБА_1 , тобто або про виплату йому одноразової грошової допомоги, або про відмову у такій виплаті.
Щодо причин, які слугували підставою для повернення документів позивача, то як встановлено у справі, такі по суті зводяться до відсутності серед надісланого Чернігівським ОВК пакету матеріалів документа, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. З цього приводу слід зазначити, що оформлення такого документа (у формі довідки (додаток 5) передбачено пунктом 1.11 Положення № 402. За змістом цього пункту «при зарахуванні кандидата на військову службу за контрактом кадровими органами в його особову справу обов`язково вкладається довідка ВЛК. У подальшому всі довідки ВЛК та довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 5), при наявності, кадровими органами заносяться до особових справ».
Аналізуючи наведені вище норми Положення № 402, а також норми пункту 4.7 Порядку № 503 (щодо порядку встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця і переліку документів, які необхідні для отримання одноразової грошової допомоги у разі настанні інвалідності), а також зважаючи на обставини, за яких позивач отримав статус учасника бойових дій, а згодом інвалідність (ІІІ групи), пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що вимоги щодо оформлення такої довідки (додаток 5 до Положення № 402) не можуть стосуватися позивача (який отримав поранення під час бойових дій в Афганістані, задовго до набрання чинності Положення № 402).
Що стосується аргументів Міністерства про те, що на позивача не поширюються гарантії, встановлені Законом № 2011-ХІІ, зокрема виплата одноразової грошової допомоги (стаття 16), то суди попередніх інстанцій з цього приводу теж правильно відзначили, що якщо аналізувати зміст пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», то висновується, що соціальний захист військовослужбовців Радянської армії прирівняний до соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України.
Підсумовуючи наведене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про неправомірність дій Міністерства як суб`єкта владних повноважень щодо повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з підстав, про які зазначено вище.
Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржених судових рішень відсутні.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 159, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в цій справі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Калашнікова

Т. Г. Стрелець