Справа № 2-а-341/10
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2010-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-341/10
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" листопада 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Висоцької Г.А., при секретарі Огренда І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Дніпропетровській області (надалі - УДАІ УМВС в Дніпропетровській області) про скасування постанови від 06.06.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КпАП України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він не допускав порушення п.п. 11.2,11.6 Правил дорожнього руху і дотримувався під час руху автомобілем НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг приписів, які регулюють проїзд шосе, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на те, що відсутні докази вчинення правопорушення, позивач просив скасувати постанову.

В судове засідання позивач не з»явився, від нього надійшла письмова заява, в якій вказав, що позовні вимоги повністю підтримує, просить слухати справу у його відсутність, з »явитись не має можливості через зайнятість на роботі.

Суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу у порядку письмового провадження відповідно до ч 3 ст. 122 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача - інспектором відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривий Ріг ОСОБА_2 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України складений 06.06.2010 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України - на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т., тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього,- для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження, чим порушив п.п. 11.2 та 11.6 Правил дорожнього руху.

Згідно зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене ст.122 , ч.2 КупАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 не визнавав себе винним в скоєнні адміністративного правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова, ні пояснення іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_3 не містять. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст.288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 3 ст.162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови ( не передбаченої переліком частини2), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

За змістом ст.293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без змін; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у зв'язку з недостатнім обґрунтуванням доказам вчиненого правопорушення, підлягає скасуванню і справа направляється на новий розгляд до органу ( посадової особи), що її постановив, оскільки не були з»ясовані обставини, які мають значення для справи.

Юрисдикція щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не покладена на суди ( ст.17 ч.2 п.3 КАС України).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову АН № 595260 від 06.06.2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України відносно ОСОБА_1 визнати неправомірною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її оголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена 27.07.2010 року.

Суддя Висоцька Г.А.