Справа № 263/9058/17
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9058/17
Провадження № 2-а/263/592/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю представника відповідача Драннікової О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Маріуполя адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову вказав, що 26.09.2016 року йому виповнилося 55 років. Він мав загальний стаж роботи більше 30 років, з них більше 12 років 6 місяців за Списком № 2. Тому відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він мав право вийти на пенсію за віком за Списком 2 із зниженням пенсійного віку у 55 років. 04.10.2016 року він звернувся з відповідною заявою до УПФУ про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2. Проте рішенням УПФУ від 03.03.2017 року № 31 у призначенні пенсії йому було відмовлено, при цьому УПФУ відмовило у зарахуванні йому до пільгового стажу за Списком 2 періоду роботи з 06.07.1982 по 29.01.1988 роки Жданівського СУ-2 треста «Донбасдомнаремонт» з підстав відсутності документів, що Маріупольське СУ № 2 КП «Донбасдомнаремонт» є правонаступником Жданівського СУ-2 треста «Донбасдомнаремонт». Відтак, на думку УПФУ, пільговий його стаж за Списком 2 складає 12 років 1 місяць 09 днів, що не дає йому права вийти на пенсію за Списком 2 у 55 років. Із вказаним рішенням він не згоден, просить визнати його протиправним та скасувати, а також зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2. Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 04.10.2016 року.

Ухвалою суду від 27.07.2017 року при відкритті провадження у справі було залишено без розгляду позовні вимоги позивача за період з 04.10.2016 року по 25.01.2017 року на підставі вимог ст.99 КАС України.

Позивач та його представник ОСОБА_3 подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Драннікова О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

З'ясувавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2. Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п.16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.3) ч.2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже всі вищезазначені нормативно-правові акти вказують на те, що зарахування стажу роботи до пільгового стажу за Списком 2, набутого до набрання чинності Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», здійснюється відповідно до законодавства, яке діяло на час набуття такого стажу.

01.01.1992 року набрав чинності Закон України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якого (ст.13) для зарахування стажу роботи до пільгового, зокрема й за Списком 2, необхідно було дві умови: віднесення відповідної роботи (посади) до Списку 1 чи 2, який затверджувався Кабінетом Міністрів України; та проведення атестації робочих місць. На виконання норм цього Закону Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 1 серпня 1992 р. № 442», де було приписано усім підприємствам провести атестацію робочих місць. Тобто, після 01.01.1992 року недостатньо було лише віднесення відповідної роботи (посади) до Списку 1 чи 2, необхідно було проведення атестації робочих місць на конкретному підприємстві.

Таким чином до 01.01.1992 року такої умови діюче до 01.01.1992 року законодавство не містило, достатньо було віднесення певної роботи (посади) по певного Списку, який затверджувався відповідним нормативно-правовим актом.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56, яка була чинною на період роботи позивача з 06.07.1982 по 29.01.1988 роки, було затверджено «Список виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах».

Згідно з розділом «XXXII. Загальні професії» вказаної Постанови Ради Міністрів СРСР до Списку № 2 віднесено «Газозварювальники та їх підручні».

Відповідно до первинного документу - особової картки форми Т-2 03.08.1987 року позивача було переведено на посаду «газозварника 6 розряду». Вказана копія форми Т-2 була надана відповідачу, що відображено в рішенні відповідача. На вказаній посаді позивач пропрацював до часу звільнення 29.01.1988 року. Тобто на посаді газозварника позивач пропрацював 5 місяців 26 днів.

Враховуючи, що відповідач, без періоду роботи з 06.07.1982 по 29.01.1988 роки, зарахував позивачу у пільговий стаж за Списком 2 12 років 1 місяць 09 днів, з періодом роботи газозварником з 03.08.1987 по 29.01.1988 роки, пільговий стаж позивача за Списком 2 становитиме 12 років 1 місяць 9 днів + 5 місяців 26 днів = 12 років 7 місяців 4 дні, що становить більше 12 років 6 місяців, що є підставою для призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком 2 у 55 років.

Суд погоджується з доводами позивача, що період роботи з 03.08.1987 по 29.01.1988 року на посаді саме газозварника є встановленим фактом, оскільки підтверджується первинним документом - особистою карткою форми Т-2. Усі інші документи та записи, зокрема архівні довідки КУ «Трудовий архів м. Маріуполя», записи в трудовій книжці, повинні були бути виконані на підставі саме первинних документів.

Суд також зазначає, що Постановою КМУ від 1 серпня 1992 р. № 442 було затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно з п.4 вказаної Постанови Міністерству праці надано право давати роз'яснення щодо порядку атестації робочих місць, а Міністерству охорони здоров'я здійснювати методичне керівництво проведенням гігієнічної оцінки умов праці.

Наказом міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 було затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Наказ Мінпраці).

Відповідно до п. 4 Наказу Мінпраці згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно з п.4.1 Наказу Мінпраці зазначена постанова набрала чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно наданих позивачем документів, на виконання вимог вказаних нормативних актів на підприємстві Маріупольське СУ-2 КП «Донбасдомнаремонт» 16.05.1995 року було видано наказ № 63 про затвердження переліку професій з пільговим пенсійним забезпечення. Згідно переліку до вказаного наказу електрогазозварники було віднесено до осіб, на яких розповсюджується дія Списку № 2 (Розділ ХХХІІІ Загальні професії, код 756, ПКМУ від 11 березня 1994 р. N 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»).

Відповідно до п.4.3 Наказу Мінпраці у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу має бути зарахований до пільгового стажу за Списком 2 як період роботи з 06.07.1982 по 02.08.1987 роки на посаді електрогазозварника 4 та 5 розрядів відповідно до п.4.3. Наказу Мінпраці від 18.11.2005 N 383, Наказу по підприємству про атестацію та Переліку посад від 16.05.1995 року, так і період роботи з 03.08.1987 по 29.01.1988 на посаді газозварника відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР N 1173 от 22.08.56.

13.01.1989 року, після звільнення позивача з підприємства, місто Жданов було перейменовано у місто Маріуполь. Тому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності документів, що Маріупольське СУ № 2 КП «Донбасдомнаремонт» є правонаступником Жданівського СУ № 2 треста «Донбасдомнаремонт»

Відповідно до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень, від сплати якого звільнений відповідач.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 14, 17, 71, 94, 99, 100, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя № 31 від 03.03.2017 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 06.07.1982 року по 29.01.1988 року, як пільговий стаж за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 26.01.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Л.Г. Шатілова