Справа № 825/1170/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 серпня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1170/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Домницького виправленого центру № 135 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Адміністрації Домницького виправленого центру № 135 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2017 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання ухвали.

Копія ухвали суду отримана позивачем 10.08.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

16.08.2017 на адресу суду надійшла заява позивача про виконання, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, недоліків.

Суд, дослідивши подану заяву, з'ясував, що недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі суду від 31.07.2017, позивачем не виконано.

Так, в ухвалі суду від 31.07.2017 зазначено, що позивачем не доведено належними доказами факт відсутності відповідного заробітку.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст. 70 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень статті 88 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95 від 19.06.2001), вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адмінісвтративного суду від 21.06.2017 по справі № 825/271/17.

При цьому суд зазначає, що в клопотанні позивача про звільнення від сплати судового збору наведені обставини, однак для вирішення питання про застосування, з урахуванням ст.88 КАС України, суду мають бути надані відповідні докази, оскільки рішення суду не може засновуватися на припущеннях.

Водночас відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181 визначено вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов'язковим для виконання всіма установами.

Зокрема, службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування мають відповідати Національному стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженому наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003).

Під час підготовки, оформлення та/або опрацювання документів застосовують реквізити, що відповідають призначенню документа або способу його опрацювання.

На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності), але не підпис посадової особи. У документах, створених на основі уніфікованих форм, печатка ставиться на окремо виділеному для цього місці з відміткою «М.П.».

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі.

Датою документа є відповідно дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або складення (для актів), засідання колегіального органу (для протоколів).

Усі реквізити на документі, пов'язані з його проходженням і виконанням, датуються і підписуються. Дата документа проставляється посадовою особою, яка його візує, погоджує або затверджує. Дата зазначається нижче підпису ліворуч.

У документах, складених не на бланку (заяви працівників, доповідні записки, довідки тощо), дата проставляється автором документа нижче підпису.

Разом з тим, довідка Домницького виправленого центру № 135 про те, що заробітна плата позивачу не нараховувалась, не відповідає вимогам Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, відтак, не є належним доказом в розумінні ст. 70 КАС України.

Таким чином, судом констатовано невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, що процесуально позбавляє можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч.6 ст. 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин, враховуючи, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконані, недоліки позивачем виправлено не було, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.108, 165, 186, 254 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 КАС України.

Суддя І.І. Соломко