Справа № 438/347/17
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/347/17
Провадження №2-а/438/20/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

18 серпня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної служби Бориславського ВП ДВП ГУНП у Львівській області Фрішка Дмитра Йосиповича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БР 151214 від 09.04.2017, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що 09 квітня 2017 року інспектор Управління патрульної служби в м.Бориславі Фрішко Д.Й. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив ПДР за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Вважає дії інспектора незаконними. ПДР позивач не порушував, а постанова серії БР №151214 винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України.

09 квітня 2017 року позивач, керуючи автомобілем Geely JL №7162 д.н.з. НОМЕР_2, був зупинений інспектором Фрішком Д.Й. в м. Бориславі по вулиці Трускавецькій біля будинку №127, який звинуватив позивача в порушенні п. 14.(14.6) ПДР України та склав оскаржувану постанову серії БР №151214 за ч.2 ст. 122 КУпАП. При цьому Фрішко Д.Й. не провів розгляд справи, як того вимагає КУпАП. Позивача не було сповіщено про місце, час та дату розгляду справи, інспектор під час підготовки до розгляду справи не встановив, чи було сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чим порушив вимоги п.3 ст.278 КУпАП. Інспектор під час складання постанови грубо порушив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: на ознайомлення з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; користуватися юридичною допомогою адвоката, розглянув справу без позивача. Під час розгляду справи інспектор не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснив права і обов'язки, не заслухав позивача та свідків, не дослідив докази; чим повністю проігнорував вимоги ст.279 КУпАП. Позивач дійсно керував 09.04.2017 автомобілем і здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, швидкість якого була в межах 29 км/год, перетнувши суцільну лінію, керуючись ПДР на знак 3.25 Забороняється обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Позивач ПДР не порушував, так як обгін здійснив з дотриманням ПДР. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор Фрішко Д.І. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не з'ясував: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи піддягає адміністративній відповідальності, не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заява розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

З гідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі й віднесених до компетенції національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності.

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постановою серія БР № 1512148 по справі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2017 року на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як позивач 09 березня 2017 року 16 год.25 хв. у м. Бориславі по вул.Трускавецькій керуючи транспортним засобом «Geely JL 7162» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п.14.6 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

При цьому, судом встановлено у постанові помилково зазначена дата складання постанови «09 березня 2017 року» замість «09 квітня 2017 року», що вбачається із матеріалів позовної заяви, а також заяв надісланих на адресу суду відповідачем інспектором Фрішко Д.Й.

Далі, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, яке полягає у порушенні правил обгону, за вчинення якого притягнутий до адміністративної відповідальності позивач, обов'язковою умовами є встановлення уповноваженою посадовою особою є факт обгону транспортним засобом, яким керує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості ( п. «г» 14.6 ПДР України).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб'єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в оспорюваній постанові правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного суду України №1-11/2015 від 26 травня 2015 року.

Однак, всупереч наведеному, поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не виконано вищезазначених вимог закону, складено таку постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, враховуючи те, що він не погоджувався із тим, що вчинив адміністративне правопорушення, порушив правила обгону, тобто із порушенням п.14.6 г ПДР України на місці зупинки транспортного засобу не погоджувався, про що свідчить заперечення позивача на оскаржуваній постанові.

Оскільки відповідачем, на якого законом покладено обов'язок доведення правомірності своїх дій, не надано суду яких-небудь доказів на підтвердження того, що при вказаних в постанові обставинах позивач скоїв правопорушення та які б спростовували доводи позивача, суд бере до уваги доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ч.2 ст.162 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,170,171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР 151214 від 09 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративному суду через Бориславського міського суду Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя А.Т.Слиш