Справа № 127/25996/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25996/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

15 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов'язання признання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати дії відповідача щодо відмови в призначені їй пенсії по інвалідності протиправними та зобов'язати зарахувати до страхового стажу період догляду за сином-інвалідом з 17.01.1998 по 05.09.2002 та призначити пенсію по інвалідності з 18.04.2016.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період догляду за дитиною-інвалідом з 17.01.1998 по 30.06.2002 та призначити їй пенсію по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 18.04.2016.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 18.10.2001 міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис №424.

06.09.1997 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з захворюванням набув статус дитини інваліда до 6-річного віку.

14.08.1988 батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства.

16.01.2002 згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер у віці 13 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу виповнилось 42 роки, 18.04.2016 ОСОБА_2 встановлена ІІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААА №331045.

26.05.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Разом із заявою позивач надала копії медичного висновку №17 на дитину-інваліда віком до 16 років від 06.09.1997 про встановлення інвалідності ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та рішення ЛКК КЗ "Центр первинної медично-санітарної допомоги №5" від 15.06.2016 про те, що в ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, захворювання, яке призвело до інвалідності виникло до 6-ти річного віку та він визнаний інвалідом з 1997 року.

17.08.2016 управління ПФУ у м. Вінниці відмовило їй в призначені пенсії, зважаючи на недостатність страхового стажу. При цьому до стажу було зараховано 6 років 9 місяців 27 днів, а період з 17.01.1998 по 05.09.2002 не був зарахований. Зі змісту протоколу від 17.08.2016 слідує, що підставою відмови стало не надання документів, що засвідчують перебування на інвалідності її дитини в цей час. Зокрема копії медичного висновку від 06.09.1997 у не засвідченні у встановленому порядку та має місце невідповідність прізвища, - батьківство дитини встановлено в 1998 році, а в 1997 році дитина вже іменована прізвищем "Грабовий".

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до п.4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, мав право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб подання додаткових документів, передбачених законодавством, зокрема щодо отримання позивачкою соціальної допомоги, однак цього не здійснив та прийняв рішення без урахування всіх обставин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності залежно від групи інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на на день звернення за пенсією: для інвалідів ІІ та ІІІ груп від 40 років до 42 років включно - 9 років стажу.

Страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, п. 10 вказано, що час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей - інвалідів). Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних. Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи. Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) зазначено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

При призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть (п.2.17 Порядку №22-1).

Згідно матеріалів справи, а саме, медичним висновком №17, листом міської клінічної лікарні "Центр матері та дитини" м. Вінниця від 30.06.2016 №641 та рішення №209 лікувально-консультативної комісії КЗ "ЦПМСД №5", ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. набув статусу інвалідності до 6-ти річного віку з 1997 року. Вказане спростовує доводи апелянта щодо дати встановлення інвалідності ОСОБА_6

Разом з тим, заклад, який видав медичний висновок №17 на дитину-інваліда віком до 16 років від 06.09.1997 (Дитяча поліклініка №3 м. Вінниці") ліквідований. Оригінал вказаного висновку, як слідує зі змісту наказу Міністерства охорони здоров'я України від 15.02.1991 №175 (чинного на час видачі медичного висновку) направлявся до органів соціального захисту для надання соціальної допомоги, та на руки особам не видавався. Не засвідченість же копії не впливає на наявність у особи статусу інваліда.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивач перебувала на обліку в управлінні та отримувала допомогу по догляду за інвалідом до 16 років за сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.06.2000 по 31.12.2000 у розмірі 25,90 грн. та у розмірі 41,30 грн. у період з 01.01.2001 по 30.06.2002, що підтверджується листом управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 31.03.2017 №08-00-019-13742.

Згідно матеріалів справи, а саме, з виписки з особового рахунку позивача видно відповідні зарахування на рахунок позивача ще з початку 2000 року. Крім того, за повідомленням комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №24 Вінницької міської ради" ОСОБА_6 з 28.09.1999 по травень 2006 року перебував в Центрі реабілітації ДНЗ №24 та серед збережених документів наявна копія медичного висновку №17 від 06.09.1997.

Той факт, що саме позивач здійснювала догляд за ОСОБА_6 підтверджується також поясненнями свідків наданими в суді першої інстанції, згідно яких, ОСОБА_10 є батьком позивача та може підтвердити ту обставину, що позивач доглядала за його померлим на даний час онуком фактично та постійно. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 був інвалідом з дитинства, не міг ходити. Саме позивач доглядала за ним та обслуговувала всі його потреби. Для розвитку дитини, враховуючи хворобу позивач наймала вчителів. Свідок ОСОБА_7 пояснив що він є колишнім чоловіком позивача. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 був його сином. З народження по 2002 рік за дитиною доглядала позивач. З 2002 року він доглядав, оскільки позивач виїздила за кордон з метою відшукування клінік, щоб пролікувати сина та заробити кошти на лікування. Згідно пояснень ОСОБА_11Ю вона є сусідкою позивача. Фактичний догляд за дитиною з дитинства здійснювала мати. Позивач у 2000 - х роках їздила за кордон з метою заробити кошти, щоб пролікувати сина і продовжити йому життя.

Таким чином, інвалідність ОСОБА_6, а також те, що саме позивач здійснювала за ним догляд підтверджується рішенням №209 Департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради КЗ "ЦПМСД №5", листом відповіддю міської лікарні "Центр матері та дитини" м. Вінниці, висновком (епікриз) на ОСОБА_6, витягом із історії розвитку дитини ОСОБА_6, індивідуальною карткою дитини, медичним висновком №17 від 06.09.2017, медичним висновком №23 від 16.06.2002, виписками з банківських рахунків позивача, довідкою КА "ВОПЛ ім. А. Ющенка", листа Архівного відділу Вінницької міської ради від 23.06.2016, матеріалами макету пенсійної справи, листом Вінницької міської ради Департаменту соціальної політика від 31.03.2017, поясненнями свідків.

Відповідач в поданій апеляційній скарзі не навів допустимих та належних доказів в обґрунтування правомірності прийнятих ним рішень, посилання апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правову кваліфікацію спірних правовідносин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 серпня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.