Справа № 464/2373/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/6923/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові (далі УПП у м. Львові), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2017 року АР №564018.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскарженою постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану постанову вважав незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у вказаний час і у вказаному місці він не порушував Правил дорожнього руху, здійснював рух у середній смузі руху прямо при дозвільному зеленому сигналі світлофора. Окрім того, зазначав, що працівниками патрульної поліції при винесенні оскарженої постанови порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2017 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №564018 від 27.03.2017 р., винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, УПП у м. Львові оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27 березня 2017 року інспектором патрульної поліції взводу №4 роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №564018, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З даної постанови видно, що позивач 27.03.2017 року, керуючи автомобілем марки «Infinity 635», у м. Львові на вул. Хуторівка - вул. Стрийська, не виконав вимоги дорожнього знаку п. 5.16 «Напрямки руху по смугах» і рухаючись в крайній праві смузі, здійснив рух прямо, при дозволеному тільки праворуч, чим порушив п. 8.4 «г» ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не спростовано доводи позивача, у зв»язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Крім цього, частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказів на підтвердження факту порушення відповідачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема матеріалів фото- та відеофіксації суду відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2017 року, не ґрунтується на фактичних даних - не надано ані фото-, відеозйомки, відсутні показання свідків тощо, що в сукупності є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача від 27.03.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовано доводи позивача, через що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2017 року у справі №464/2373/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.08.2017 року.