Справа № 2-а-1233/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1233/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2011 року м.Кузнецовськ

о 10 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення і виплату пенсії, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2011 року ОСОБА_1 подала позов до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд зобовязати відповідача здійснити їй відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення і виплату державної пенсії - в розмірі не нижчому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 05 квітня 2011 року, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, - в розмірі 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2010 року. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом другої групи за захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно з доводами позивачки вказаний розмір державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте ОСОБА_1 стверджує, що розмір проведених управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вказаних пенсійних нарахувань і виплат не відповідає розмірам, встановленим ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд задоволити її позовні вимоги.

У судове засідання позивачка не зявилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про дату, час і місце розгляду справи. 26 серпня 2011 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить його розписка. Про причини неприбуття представник управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області суд не сповістив. Письмових заперечень проти вимог позову ОСОБА_1 від відповідача в суд не надійшло.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вважає можливим здійснення судового розгляду вказаної адміністративної справи без участі представника відповідача - субєкта владних повноважень на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази справи, суд визнав обґрунтованим позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення і виплату пенсії, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в частині позовних вимог про призначення і виплату пенсії за період часу з 05 квітня 2011 року до 22 липня 2011 року включно, та в частині позовних вимог про перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період часу з 04 листопада 2010 року до 22 липня 2011 року включно.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розміри мінімальної заробітної плати на відповідні роки законодавчо встановлені нормами бюджетних законів - ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст.22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Посвідчення серії АА №595338, видане управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 11 серпня 1999 року, свідчить, що позивачка є пенсіонеркою.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії А №420665, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 08 серпня 2002 року, ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

З 19 липня 2005 року позивачку визнано інвалідом другої групи за захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №083121 від 19 липня 2005 року та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК №779 від 25 липня 2002 року.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №111545 слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та отримує пенсію по інвалідності та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю.

05 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила призначити їй державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області відмовило позивачці у призначенні їй державної пенсії з мотивів подання нею заяви невстановленого зразка. Окрім цього, зміст листа управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2503/Р-723 від 20 квітня 2011 року свідчить, що відповідач визнає право позивачки на державну пенсію і додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але вважає, що розмір цих пенсій має визначатися згідно з постановою Кабінету Міністрів України України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року.

При дослідженні письмових доказів справи судом також зясовано, що фактично управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснювало нарахування та виплату позивачці щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, проте в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Дані обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 №111545 і не спростовуються відповідачем.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, суперечать ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про неможливість застосування в даному випадку ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в силу положень ч.3 ст.28 вказаного Закону, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванн» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки державна пенсія по інвалідності позивачки та її щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок цих пенсійних нарахувань та їх виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило призначення і виплату ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах, встановлених ст.50 і.ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною. Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах обґрунтованості заявлених вимог про призначення і виплату державної пенсії з дня звернення позивачки до відповідача із відповідною письмовою заявою, тобто з 05 квітня 2011 року, до 22 липня 2011 року включно та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, встановленого ч.2 ст.99 КАС України, за період часу з 04 листопада 2010 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат, відповідно до ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з пунктом 4, яким доповнено прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» відповідно до пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік» у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Підпунктом 1 пункту 1, підпунктом 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» №745 від 06 липня 2011 року, прийнятої на виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яка набрала чинності 23 липня 2011 року і діє до 01 січня 2012 року, установлено: що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1, інвалідам ІІ групи - 20 відсотків; що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, ІІ групи 655 гривень.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року, підстави для нарахування і виплати ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі, встановленому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - відсутні.

Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про призначення і виплату державної пенсії та перерахунок і виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період часу з 23 липня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 26 серпня 2011 року, слід відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, вимоги позивачки щодо зобовязання субєкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в звязку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності, а також можливе переведення ОСОБА_1 за її заявою із державної пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобовязання відповідача в подальшому проводити виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.1 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення і виплату пенсії, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, задоволити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити призначення і виплату ОСОБА_1 державної пенсії, як інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 05 квітня 2011 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 04 листопада 2010 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення і виплату пенсії, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд