Справа № 565/575/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мануляк Ю.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" серпня 2017 р. Справа № 565/575/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "30" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Вараської міської ради Рівненської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом у якому просила визнати рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.03.2017 року № 591 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» незаконним та скасувати його.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем по справі подано апеляційну скаргу в якій позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги позивач мотивує тим, що рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.03.2017 року № 591 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» є незаконним, оскільки прийнято в супереч вимогам чинного законодавства та без дотримання відповідачем процедури прийняття такого рішення. Крім того, порушено черговість прийняття такого рішення.

Заслухавши представника позивача, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 01.04.2016 року, а ОСОБА_4 07.04.2016 року звернулися до відповідача із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 Рівненської області із зазначенням різних площ земельної ділянки (а.сп.6, 124).

В подальшому, що 13.01.2017 року відповідачем було підготовлено проекти рішень № 509 щодо ОСОБА_3 та № 513 щодо ОСОБА_4 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Дані проекти було підготовлено, зареєстровано та завізовано у відповідності до Регламенту відповідача, затвердженого рішенням міської ради №52 від 25.12.2015 року, та передано для розгляду Комісії (а.сп.29-30).

З протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури, містобудування, благоустрою та екології №5 від 11.05.2016 року слідує, що під №8 було розглянуто проект рішення «Про надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» і результат розгляду: «Вирішили: виїзд комісії на земельну ділянку».

Також, згідно протоколу засідання вищевказаної комісії №15 від 06.12.2016 р. вбачається, що 06.12.2016 р. під №22 повторно було розглянуто проект рішення «Про надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». За результатами розгляду питання №22 прийнято рішення комісії: «Вирішили: комісія рекомендує не підтримувати даний проект рішення на сесії міської ради» - «за» - 0, «проти» - 1, «утримались» - 6.

У вказаному протоколі №15 від 06.12.2016 р. комісією одноголосно прийнято рішення про підтримання проекту рішення № 513 щодо ОСОБА_4 на сесії міської ради (питання № 26, а.сп. 15).

Згідно розпорядження міського голови міста Вараша № 51-р від 17.02.2017 року «Про скликання п'ятнадцятої сесії Кузнецовської міської ради сьомого скликання» (а.с.32), вищезазначені проекти рішень рекомендовані для розгляду на пленарному засіданні міської ради під №48 та 52 (а.сп. 35).

Встановлено, що на основі проекту рішення № 513 від 13.01.2017 року, на другому пленарному засіданні п'ятнадцятої сесії Вараської (Кузнецовської) міської ради, було прийнято 06.03.2017 року рішення № 591, яким надано ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель запасу міської ради (землі сільськогосподарського призначення комунальної власності), площею 0,0804 га, яка знаходиться: АДРЕСА_1 (а.сп.127).

Проте, на вказаному пленарному засіданні сесії не було прийнято проект рішення № 509 від 13.01.2017 року, щодо надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0789 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель запасу міської ради (а.с.126 ).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідача від 06.03.2017 року № 591 ОСОБА_3 звернулася до суду з вимогою про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.03.2017 року № 591 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України, у межах компетенції Вараської міської ради, з дотриманням процедури його прийняття у тому числі процедури голосування, а тому підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу вимог частини 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Також, частиною 7 статті 118 Земельного Кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 122 Земельного Кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як зазначено в статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26, ч.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За приписами ч.ч.1-3 ст.59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Згідно з п.1,4,10 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії.

В силу положень п. 11 зазначеної статті Закону рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані.

Судом встановлено, що присутніх всього на пленарному засіданні було зареєстровано 31 депутат із 34 депутатів загального складу ради. Відповідно до п.11 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Як вбачається із витягу з протоколу №15 другого пленарного засідання п'ятнадцятої сесії Вараської (Кузнецовської) міської ради сьомого скликання від 06.03.2017 року за питання під номером 41 - про надання дозволу громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме по АДРЕСА_1 Рівненської області площа земельної ділянки 0,0804 га, проголосувало «за» - 19, «проти» - 2, «утрималось» - 7 (а.сп. 125).

Із вказаного витягу з протоколу також вбачається, що питання під номером 45 - про надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме по АДРЕСА_1 Рівненської області площа земельної ділянки 0,0789 га, проголосувало «за» - 8, «проти» - 0, «утрималось» - 17 (а.сп. 126).

Відтак, суд першої інстанції зробив висновок, що на засіданні Комісії проект рішення щодо позивача був розглянутий, проте позитивне рішення по ньому прийнято не було, оскільки на голосування ставилося питання про відмову у підтриманні проекту рішення № 509 на сесії міської ради.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту вище вказаного витягу з протоколу №15 від 06 березня 2017 року щодо питання під номером 41 конкретно не зрозуміло яка саме пропозиція була поставлена на голосування сесії міської ради.

Крім того, Вараська міська рада Рівненської області порушила вимоги Закону України "Про звернення громадян", та Земельного Кодексу України, а саме не вирішила по суті питання задоволення або відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3.

Також, судом апеляційної інстанції досліджено, що згідно погосподарської книги №2 Кузнецовської сільської ради народних депутатів за 1983-1985 роки ОСОБА_3, проживала в родині свого діда ОСОБА_5 за адресою: село Вараш, вул.Колгоспна, буд.6 (сьогодні: місто Вараш, вул.Колгоспна, б). Станом на 1984 рік в особистому користуванні господарства знаходилося 0,50 га землі (а.сп.7).

Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської Ради народних депутатів Рівненської області від 13.01.1997 р. №8 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», матері позивачки ОСОБА_6 було надано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд загальною площею 0,10 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,30 га. На підставі вищезазначеного рішення ОСОБА_6 було видано державні акти на право власності на земельні ділянки: серія РВ №045747 від 25.02.2009 р. та серія РВ №045748 від 25.02.2009 р. відповідно.

Відтак, було оформлено право власності не на всю земельну ділянку, яка перебувала у користуванні родини діда позивачки - ОСОБА_5, а на частину, що складає загальну площу 0,40 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до прийняття рішення ОСОБА_4 володів з 23.07.2013 року на праві власності земельною ділянкою площею 0,05 га за адресою вул. Колгоспній в м. Кузнецовськ Рівненської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відтак, після прийняття рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 06.03.2017 року № 591 ОСОБА_4 фактично заволодів в сукупності земельними ділянками більше 0,10 гектара, що вказує на отримання понад нормової частки земельної ділянки.

Стаття 24 Конституції України зазначає: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, колегія суддів робить висновок, що оскаржуване рішення сесії міської ради від 06.03.2017 року № 591 прийнято протиправно, без дотриманням процедури його прийняття та з порушення вимог чинного законодавства України.

Таким чином, з урахуванням ст. 11 КАС України, судова колегія прийшла до висновку, що право позивачки на отримання земельної ділянки, в даному випадку, слід захистити шляхом зобовязання відповідача розглянути заяву позивачки про виділення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) від 01.04.2016 року.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу і скасовує постанову або ухвалу суду першої інстанції, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, але надав їм не належної оцінки та прийняв рішення, без дотримання норм матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду і впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "30" травня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кузнецовської міської ради від 06.03.2017 року № 591 " Про надання дозволу громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

Зобов'язати Кузнецовську міську раду Рівенської області розглянути заяву ОСОБА_3 про виділення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) від 01.04.2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Б.С. Моніч

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" серпня 2017 р.