Справа № 369/4262/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/4262/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н. С. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Файдюка В. В.

суддів: Мєзєнцева Є. І.

Чаку Є. В.

При секретарі: Марчук О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_3.

Зобов'язано Барахтівську сільську раду Васильківського району Київської області винести на засідання чергової сесії Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області та розглянути подане ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки площею не більше 0,25 га, розташованої в межах села Барахти Васильківського району Київської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - в порядку та строки, передбачені Земельним кодексом України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та постановити нову в цій частині, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що постійною комісією відповідача на розгляд сесії тричі виносилось клопотання позивача, проте, жодного разу рішення прийнято не було, що свідчить про відсутність бездіяльності з боку відповідача.

У відповідності до ст. 195 КАС України справа переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 01.02.2017 р. (дата отримання листа відповідачем) звернулася до відповідача із клопотанням про виділення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Барахти Васильківського району Київської області не більше 0,25 га та надання дозволу на розробку проекту землеустрою (а. с. 11 - 12).

До клопотання позивачем було додано графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки, копії паспорту та ідентифікаційного коду (а. с. 13 - 14).

Листом від 14.02.2017 р. № 51 відповідач повідомив позивача, що звернення позивача було розглянуто на засіданні чотирнадцятої сесії Барахтівської сільської ради VII скликання 10.02.2017 р.

Згідно протоколу лічильної комісії відповідача від 10.02.2017 р. за результатами голосування депутатів сільської ради, рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність ОСОБА_4 в селі Барахти Васильківського району в межах населеного пункту» не прийнято (а. с. 18).

Як вбачається з зазначеного протоколу та додатку до нього, 11 осіб з 13 проголосувало «проти» надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 особа та сільський голова від голосування утримались. Рішення не прийнято (а. с. 30 - 31, 44, зворот).

В подальшому, як зазначає відповідач, 10.04.2017 р. та 05.05.2017 р. спірне питання знову виносилося на розгляд сесії, однак, повторно прийнято не було, про що позивача повідомлено листами від 14.04.2017 р. № 119/1 (а. с. 106) та від 11.05.2017 р. № 154 (а. с. 110).

Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки комісією з питань землевпорядкування Барахтівської сільської ради було підготовлено та винесено на розгляд сесії позитивний проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а відповідач протягом місячного строку безпідставно не прийняв відповідного рішення.

У зв'язку з наведеним позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що наявність вільних земельних ділянок по вул. Луговій, які можуть бути безоплатно приватизовані, підтверджується листом № 323 від 22.11.2016 року (а. с. 10), а відповідачем було порушений встановлений законодавством місячний строк для прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зважаючи на те, що з відповідним клопотанням в порядку ст. 118 ЗК України позивач звернулася 01.02.2017 р. та станом на дату звернення з адміністративним позовом рішення прийнято не було, суд погоджується щодо наявності бездіяльності відповідача в цій частині.

Окремо колегія суддів звертає увагу на приписи абзацу третього ч. 7 ст. 118 ЗК України, якими визначено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказаною нормою закріплено принцип «мовчазної згоди», згідно якого позивач має право розпочати виготовлення проекту землеустрою після спливу місячного терміну з моменту отримання відповідного клопотання.

В той же час, існування цього принципу у межах спірних відносин не означає відсутність у позивача законного права отримати відповідне рішення органу місцевого самоврядування за результатами розгляду заявленого клопотання у місячний строк.

Щодо доводів апелянта про відсутність будь-якої бездіяльності з його боку по відношенню до позивача суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

В поєднанні з вимогами статті 118 ЗК України вказана норма означає, що за результатами розгляду клопотання позивача відповідач в обов'язковому порядку зобов'язаний прийняти саме рішення, яке згідно ч. 11 ст. 59 Закону № 280 підлягає обов'язковому оприлюдненню.

Зважаючи на те, що відповідачем в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено існування прийнятого рішення зі спірного питання, суд відхиляє доводи апеляційної скарги за необґрунтованістю.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції в частині його оскарження було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Таким чином, обґрунтованою є позиція суду першої інстанції щодо правомірності вимог позивача в частині їх задоволення.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Файдюк
Суддя Є. І. Мєзєнцев
Суддя Є. В. Чаку

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.