Справа № 194/746/17
Суддя: Солодовник І. С.
Дата ухвалення: 2017-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/746/17
Номер провадження 2-а/194/25/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Солодовник І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Сафонової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернівка Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта патрульної поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Питомець Віктора Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження, посилаючись на те, що 03.08.2017 року, старшим сержантом поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Питомець В.О., була складена постанова про накладання на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою він не згоден, оскільки під час винесення постанови, поліцейський не ознайомив його з його правами, не запитав чи має він бажання скористатися правовою допомогою, чи є у нього будь які клопотання.

Крім того, відповідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, але винесена відповідачем постанова про адміністративне правопорушення серія БР № 810662 від 03.08.2017 року, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема відповідач таких відомостей до постанови не вніс, хоча зазначив йому на місці, що було проведено відеофіксацію начебто скоєного ним порушення вимог дорожньої розмітки 1.18 п.п. 8.3.1 ПДР України. До постанови ніяких матеріалів відеофіксації не додав про що свідчить не заповнений п. 8 в постанові.

Також, відповідач виніс постанову відносно нього на вулиці (проїзна частина автомагістралі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта), він позбавив його права довести свою невинність, а тому він не мав змоги надати свої пояснення про те, що ним не було порушено ПДР України.

Крім того, під час керування транспортним засобом він не порушував правила дорожнього руху та інші закони України, а відповідач ґрунтував своє обвинувачення лише на припущені.

В зв'язку з викладеним, позивач просить суд постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 810662 від 03.08.2017 року про накладення на нього - адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданняне з'явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с. 11).

Відповідач - старший сержант патрульної поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Питомець В.О. в судове засіданняне з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 13-15), причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надав.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 810662 від 03.08.2017 року, складеного поліцейським СРАП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Питомець В.О. на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн.. За вказаною постановою ОСОБА_1 03.08.2017 року о 07-35 годині на 417 км Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта керував автомобілем НОМЕР_1 та не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 з полоси, яка призначена для повороту ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України (а.с. 6).

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена Постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Посадовою особою, яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

Крім того, у порушення ст. 280 КУпАП відповідачем не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

При винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Всіх наданих позивачу цим законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Тоді, як згідно з ст. 71 КАСУ у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Тобто, не дивлячись на те, що відповідачем отримано пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків сторін, відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до правових позицій пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, потерпілими, експертизою, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням прав, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Не зважаючи на вищевикладені вимоги закону відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій, не спростовано доводи позивача та не подано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, у статті 276 КУАП зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015 року №5-рп/2015, ухваленим у справі №1-11/2015 (на яке послався у своєму позові позивач), дійсно було розтлумачено положення частини першої статті 276 КУпАП, а саме: речення «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення» необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника, що в даному випадку було порушено.

Із позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 на підставі ст. 268 КУпАП, просив відповідача перенести розгляд справи у зв'язку з необхідністю надання йому юридичної правової допомоги, однак відповідач всупереч ст. 258 КУпАП розглянув справу з порушенням норм чинного законодавства, при цьому не склав протокол про адміністративне правопорушення, який в даному випадку є обов'язковим та додатком до постанови у справі про адмінстративне правопорушення.

Також, суд вважає, що поліцейський Питомець В.О. не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 810662 від 03.08.2017 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 810662 складена 03.08.2017 року. Вищевказаний позов подано до суду 08.08.2017 року, то строк звернення до суду не пропущений.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому слід постанову серії БР № 810660 від 03.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 71, 158, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 121, 254, 256, 258, 272, 287-289 КУпАП, Рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015р., суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта патрульної поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Питомець Віктора Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 810662 від 03.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень з приводу притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23.08.2017 року.

Cуддя: І.С. Солодовник