Справа № 810/2088/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року № 810/2088/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

до суду з позовом звернувся ОСОБА_1, пред'явивши вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Миронівського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 19.09.2016 р. № про застосування до нього фінансових санкцій. Вимоги позову обґрунтовані незгодою з висновком акту камеральної перевірки від 10.08.2016 р. №18/1015/НОМЕР_1 та відсутністю компетенції у податкового органу на прийняття будь-яких рішень, крім податкових повідомлень-рішень, а також порушенням відповідачем форми винесеного рішення від 19.09.2016 р.

У призначений для розгляду справи час, уповноважений представник податкового органу до суду не прибув, про дату та місце проведення судового засідання, повідомлений належним чином, 26.07.2017 р., подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАСУ у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Оскільки зазначені у заяві причини суд не знаходить поважними, відповідно до ч.6 ст.128 КАСУ, справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані докази та матеріали, встановивши фактичні обставини справи та обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги, надавши правової оцінки відносинам, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, з огляду на таке:

як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 стосовно своєчасності подання ним форм звітів щодо виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів №№1-РА та 1-РТ за червень 2016 р.

Актом перевірки встановлено порушення у вигляді неподання цих звітів: "Звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі та "Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі".

19.09.2016 р., було винесено рішення № про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 34000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Згідно ч.3 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Абзацем 18 ч.2 ст. 17 вказаного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №345/28475) затверджений Порядок заповнення форми звіту №1-РА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі», згідно положень якого звіт подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі (пункт 1). Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв'язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності (пункт 2). Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку суб'єкта господарювання (пункт 5).

Також, наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2016 року №49 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року за №346/28476) затверджений Порядок заповнення форми звіту №1-РТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі», згідно положень якого звіт подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі (пункт 1). Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв'язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності (пункт 2). Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органу ДФС за місцем реєстрації суб'єкта господарювання (пункт 6).

Згідно пункту 49.3 статті 49 ПКУ податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.5 статті 49 зазначеного Кодексу у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк. У відповідності до пункту 49.9 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011 (далі - Інструкція №233).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції №233 платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу криптографічного захисту інформації (далі - засіб КЗІ), керуючись цією Інструкцією та договором. Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції №233 встановлено, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: - спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); - доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; - засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); - чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції №233 у спеціалізованому програмному забезпеченні повинно бути реалізовано: - формування податкового документа в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту); - контроль за введенням даних відповідно до встановлених вимог; - зберігання відправлених податкових документів в електронному вигляді та одержаних квитанцій у вигляді електронних даних у системі подання податкових документів в електронному вигляді; - експортування податкових документів в електронному вигляді на електронні носії; - візуальне відображення податкових документів в електронному вигляді електронними засобами та на папері у формі, встановленій для цих податкових документів.

Положеннями пунктів 1 - 4 розділу ІІІ Інструкції №233 визначено, що податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

При відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції).

Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів.

У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції (пункт 7.5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Таким чином, суб'єкти господарювання, які у встановленому Законом порядку отримали ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами зобов'язані подавати до контролюючого органу, який видав таку ліцензію, звіти форми №1-РА та №1-РТ про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі та про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у роздрібній мережі, форми яких затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49.

В даному випадку звіти за формою №1-РА та №1-РТ за червень 2016 року позивач повинен був подати до 11 липня 2016 року включно, оскільки 10 липня припадає на вихідний день, що не заперечується відповідачем у акті перевірки. При цьому, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі. Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

В свою чергу, як зазначає позивач, звіти у визначеному законом порядку він не подавав, оскільки у 2016 р. не здійснював діяльність, пов'язану з продажем спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що, на його думку, підтверджується витягом з реєстру платників податків від 12.02.2016 р., який перебував на спрощеній системі оподаткування та здійснював виключно технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Крім того, позивач вказує на невідповідність форми прийнятого рішення встановленій законом та вважає, що у випадку виявлення порушення відповідач мав ухвалити податкове повідомлення-рішення та зазначає про відсутність компетенції для його прийняття.

Проте, вказані доводи є такими, що не підлягають врахуванню, оскільки за приписом ч.3 ст. 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами і доповненнями обов'язок подачі звітів форми №№1РА та 1РТ покладається на суб'єкти господарювання, які отримали передбачені Законом №481 ліцензії, при цьому законодавець не поставив цей обов'язок у залежність від здійснення суб'єктами господарювання такої діяльності. Виходячи із буквального змісту ч.3 ст.16 Закону №481/95-BP суб'єкти господарювання- одержувачі ліцензії на виробництво та реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у роздрібній мережі повинні подавати звіти до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця незалежно від здійснення такої діяльності. Закон №481/95-BP є спеціальним нормативно-правовим актом який підлягає застосуванню, тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо відсутності компетенції на ухвалення рішення про застосування штрафних санкцій та невідповідності прийнятого рішення формі, встановленій законом, суд звертає увагу на таке:

згідно ч. 1 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 18 ч.2 ст.17 даного Закону за неподання звіту з відомостями про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на порушників накладається стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону, визначає Порядок застосування фінансових санкцій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790.

В силу вимог п. 2 вказаного Порядку до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Відповідно до абзацу 3 пункт 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В призмі наведених правових норм, податковий орган у разі виявлення порушення закону приймає саме рішення про застосування штрафних санкцій.

Порядок державного регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і оподаткування їх акцизним збором визначено Законом України №481/95-ВР.

Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.90 р. № 509-XII ( зі змінами та доповненнями) передбачено, що однією із функцій ДПС України є забезпечення виготовлення марок акцизного збору, їх зберігання, продаж та організація роботи, пов'язаної із здійсненням контролю за наявністю цих марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та реалізації. Крім цього, ДПС України здійснює таку функцію, як безпосереднє виконання, а також організація роботи державних податкових органів, пов'язаної з прийняттям заходів щодо боротьби з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організацією виконання актів законодавства у межах повноважень, здійсненням систематичного контролю за їх реалізацією, застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійсненням заходів щодо вилучення та знищення або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищення тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи перебували у незаконному обігу.

До функцій регіональних податкових органів належать здійснення контролю за наявністю марок акцизного збору на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації та контроль за наявністю ліцензій на здійснення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення до органів, які видають ці документи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. За правилами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Порядок проведення камеральної перевірки та її процедуру врегульовано статтею 76 ПК. Зокрема, така перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Згідно з пунктом 76.2 цієї ж статті порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу, пунктом 86.2 якої передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, право податкового органу на здійснення контролю у сфері виробництва та обігу спирту та алкогольних напоїв передбачено чинним законодавством. Однією із форм такого контролю є проведення перевірок, в тому числі і камеральних. За фактом виявлених порушень податковий орган складає акт та приймає, у даному випадку. рішення.

Перевіривши дії та рішення відповідача на предмет їх відповідності нормам чинного законодавства, суд знаходить їх законними та правомірними, а вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до положень ст.94 КАСУ, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову,- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.