Справа № 804/2924/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2017 рокусправа № 804/2924/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1 ( довіреність від 25.05.2018 № 10562/10)

Відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 р.

у справі № 804/2924/17

за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа: Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області

про стягнення 77830,70 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму податкового боргу у розмірі 77830,70 грн., оскільки за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за наслідками річного декларування, у загальному розмірі 77830,70 грн. (в тому числі пеня 16235,20 грн.). Зазначений податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016року за яким відповідачеві була визначена сума грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 61595,50 грн. (з них 49276,40 грн. за основним зобовязанням та 12319,10 грн. за штрафними санкціями). Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем було оспорено в судовому порядку та постановою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 29.06.2016року у справі №804/2230/16 у задоволенні позову відповідачеві було відмовлено, а ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у цій справі рішення окружного суду залишено без змін, тобто датою узгодження сум грошового зобовязання є дата прийняття апеляційним судом рішення 11.10.2016року. Окрім того, у звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених зобовязань у порядку п.п.129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нарахована пеня у розмірі 16235,20 грн. Податковим органом вживалися заходи по сплаті податкового боргу та на адресу відповідача була надіслана податкова вимога №4389-17 від 15.09.2016року, однак сума боргу залишалась не сплаченою, а тому позивач просить стягнути вказаний податковий борг на підставі ст.ст. 14, 41, 87 Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23 червня 2017 року позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 77830,70 грн.- задоволено частково: стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 61 595,50 грн. (шістдесят одна тисяча п'ятсот дев'яносто п'ять грн. 50 коп.). В іншій частині позову - відмовити.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до якої просили постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23 червня 2017 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення пені у розмірі 16 235 грн.20 коп. та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов в частині стягнення пені у розмірі 16 235 грн.20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Оскільки позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд надає оцінку оскаржуваному рішенню лише в цій частині.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_2 зареєстрована, як фізична особа-підприємець за адресою: 49000, АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпра Головного управляння ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ наявним у справі.

Згідно облікової картки відповідача видно, що за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 77830,70 грн. у тому числі 61595,50 грн. та пеня у сумі 16235,20 грн

Зазначений податковий борг виник у відповідача з 11.10.2016року на підставі податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016року у сумі 61595,50 грн., яке було вручено відповідачеві 06.04.2016року, що підтверджується копією вказаного податкового повідомлення-рішення, копією поштового повідомлення, наявних у справі.

Також, податковим органом на адресу відповідача була направлена податкова вимога за №4389-17 від 15.09.2016року, яка була отримана відповідачем 20.09.2016року.

Податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2016року було оскаржене відповідачкою в судовому порядку.

За результатами судового розгляду, постановою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 29.06.2016року у справі №804/2230/16 було відмовлено у скасуванні вказаного вище податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016року вказане судове рішення залишено без змін, що підтверджується копіями відповідних судових рішень

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 16 235,20 грн. не підлягають задоволенню виходячи з приписів ст.129 Податкового кодексу України, якою визначено, що нарахування пені розпочинається шляхом визначення дати початку нарахування пені і дати закінчення нарахування пені у відсотковому відношенні, при цьому нарахування пені повинно закінчуватися у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу казначейської служби, включаючи і день погашення грошового зобовязання. Судом першої інстанції зазначено, що позивачем не наведено у позові відповідного розрахунку пені, з урахуванням вищенаведених вимог ст.129 Податкового кодексу України, не зазначено у якому відсотковому відношенні нарахована ця пеня, не зазначено і період нарахування пені з урахуванням того, що податковий борг у сумі 61595,60 грн. не погашений, а отже пеня у сумі 16235,50 грн. розрахована без урахування дати погашення грошового зобовязання та без урахування дати зарахування коштів на рахунок казначейства, що не відповідає вимогам п.п.129.1.1, п.п.129.3.1, абз.2 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.129.1.1, 129.1.2 ст.129 ПК України пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня; у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 129.3 ст.129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до п.129.4 ст.129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Враховуючи, що відповідачем не погашено суму узгодженого грошового зобов'язання податковим органом повинна бути нарахована відповідачу пеня за весь період прострочення сплати боргу у відповідності до ст.129 ПК України.

Натомість, відсутність в матеріалах справи розрахунку заборгованості ставить під сумнів, що пеня у розмірі 16 235,20 грн. розрахована у відповідності до ст.129 ПК України, оскільки нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Разом з тим, відповідачем всупереч ч.1 ст.71 КАС України на підтвердження своїх обґрунтувань апеляційної скарги не надано жодного доказу щодо доведеності розміру пені, не зважаючи на зобов'язання надати такі докази згідно ухвал суду першої інстанції від 26.05.2017року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області -залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 р. у справі № 804/2924/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.08.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак