Справа № 758/10285/16-а
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі ЦОУ ПФУ в м.Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2016 р. позивач звернувся до районного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови, оформленої листом від 15.08.2016 р., у відновленні виплати з 01.06.2015 р. призначеної довічно пенсії за вислугу років та проведення її перерахунку відповідно до довідки Генеральної прокуратури № 18-1054зп від 06.07.2016 р., з розрахунку 90 % без обмежень, та зобов'язати відповідача відновити з 01.06.2015 р. виплату раніше довічно призначеної за вислугу років пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) та провести її перерахунок згідно з довідкою Генеральної прокуратури № 18-1054зп від 06.07.2016 р. про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» з розрахунку 90 % від середнього заробітку - 22 217,15 грн. з 01.01.2016 р, без обмеження граничного розміру суми пенсійної виплати.

Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва Трегубенко Л.О. від 22.08.2016 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 26.06.2017 р. вищевказана справа передана в провадження судді Ларіонової Н.М.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з призначенням йому у січні 2011 року та виплатою пенсії довічно за вислугою років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.30.07.2012 р. він звільнився з посади заступника Генерального прокурора України та з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсією за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». В органах прокуратури позивач працює з 1993 року по даний час. За весь час отримання пенсії (з січня 2011 року) її перерахунок не здійснювався. Проте, більше ніж 5 років 6 місяців з позивача продовжують стягувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.З 01.04.2015 р. відповідачем позивачу взагалі виплату вказаної пенсії було припинено у зв'язку з прийняттям Закону України № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Однак відрахування до Пенсійного Фонду з його заробітної плати продовжує здійснюватись.Враховуючи викладене, вважає, що в нього як у пенсіонера органів прокуратури, виникло законне право на перерахунок пенсії з 01.06.2016 р., яка була призначена з січня 2011 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». 13 липня 2016 позивач звернувся із заявою до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про відновлення виплати пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року) з 01.06.2015 та проведення перерахунку призначеної йому пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 06.07.2016 №18-1054зп з розрахунку 90 відсотків без обмежень, оскільки відбулось підвищення заробітної плати на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Проупорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».Листом від 15.08.2016 №18398/04 Центральне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві відмовило позивачу у відновленні виплати пенсії та її перерахунку.Вказане рішення мотивоване тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02.03.2015 № 213-УІИ) у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій : статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Таким чином, на думку Управління Пенсійного Фонду, скасовані норми щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».Вважає таке рішення Управління ПФУ незаконним та необґрунтованим, оскільки воно суперечить Конституції України та порушує мої права з огляду на наступне.

Позивач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявні заява позивача, в якій ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги адміністративного позову підтримує в повному обсязі.

Представником відповідача до початку судового засідання подана заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності представника та відмовити у задоволенні позову. Крім того, представником відповідача через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких посилаються на те, що виплата пенсії позивачу була припинена з 01.04.2015р. відповідно до абз.3 п1 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УПІ, з 01.01.2016р. відповідно до п.29 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VIII. Згідно п.1 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-У111 - тимчасово, у період з 01 квітня 2015р. по 31 грудня 2015р., особам, на яких поширюється дія Закону України «Про прокуратуру» (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання упорядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», не виплачується.До того ж підстави для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про прокуратуру" без обмеження її максимального розміру відсутні з огляду на положення ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, за якими тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016р. максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740,00 грн. Зазначила, що підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії по ЗУ «Про прокуратуру» без обмеження її максимального розміру немає.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що на час розгляду справи позивач працює на посаді старшого прокурора відділу Генеральної прокурори України, перебуває на обліку в Центральному об'єднанні управління Пенсійного фонду України в м. Києвіта отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про прокуратуру» розраховану виходячи із 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

15.07.2016 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, та як підставу надав довідку Генеральної прокуратури України №18-1054-зп від 06.07.2016 р. про заробітну плату станом на 01.12.2015.

Так, згідно довідки Генеральної прокуратури України позивач дійсно працює у Генеральній прокуратурі України на посаді старшого прокурора відділу.

З вказаної довідки вбачається, що заробітна плата з 01.12.2015 р. згідно Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 р. складається з: основний оклад - 2 909, 0 грн., класний чин - 135,0 грн., вислуга років - 1 217,6 грн., щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески - 13 764,97 грн.

Крім того, інші доплати та надбавки, які передбачені чинним законодавством складаються з : надбавки за виконання особливо важливої роботи в розмірі 2 983,12 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/2) - 603,73 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/2) - 603,73 грн., а всього 22 217,15 грн.

Згідно Листа Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.08.2016 року за вих. №18398/04 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тому пенсії за цим Законом не призначаються та раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», відповідно до пп.1 п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру», які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача до пенсійного органу врегульовано ст.86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», за правилами ч.20 якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання вимог наведеної норми не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Крім того, слід враховувати, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадян на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справах №21-348а13 та №21-420а13.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина, вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Аналізуючи рішеннях Конституційного Суду України, суд виходив з розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, обмеження максимального розміру пенсії позивача Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VII, яким тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн., звужує зміст та обсяг конституційних соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури.

Крім того, п. 2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VIпередбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідач, мотивуючи доводи щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача посилається на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно із яким у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому суд не бере до уваги наведені доводи відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Так, відповідно до пп.3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що дії ЦОУ ПФУ в м.Києві щодо відмови позивачеві в перерахунку є протиправними.

Таким чином, вимоги позивача в частині перерахунку пенсії є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а відтак порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов'язання відповідача перерахувати призначену позивачу пенсію на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 06.07.2016 р. № 18-1054зп. Тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відновити виплату позивачу призначеної раніше пенсії, суд виходить з такого.

Як вже встановлено судом, позивач є діючим працівником Генеральної прокуратури України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", Про державну службу", Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIІІ визначено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

За нормою ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п. 44 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774- VIII - тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Станом на час вирішення спору вищевказанінорми закону не скасовані та не визнані у встановленому порядку такими, що не відповідаютьКонституціїУкраїни.

Виходячи з наведених законодавчих норм, враховуючи, що позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про прокуратуру», суд вважає, що відповідно до Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 01.04.2015 року виплата пенсії позивачу не здійснюється правомірно, тому відповідач, припинивши з 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу, діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковістьяких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави (пункт 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011). Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012).

А відтак твердження позивача про те, що він має право на продовження з 01.06.2015 року виплати пенсії призначеної йому з січня 2011 року за Законом України «Про прокуратуру» (від 05.10.1995 р., у редакції від 12.07.2001 №2663-ІІІ, що діяла станом на січень 2011) пенсії, не засновані на законі.

Враховуючи, що відмова відповідача в поновленні позивачеві виплат оформлена листом від 15.08.2016 р., суд за необхідне розглянути позов по суті, виходячи з того, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що дії відповідача стосовно призупинення виплати пенсії позивачу відповідають нормам чинного законодавства, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 22, 24, 58 Конституції України, керуючись cт.ст.6-9, 11, 69, 71, 159, 161-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 06.07.2016 р. за №18-1034зп, починаючи з 01.01.2016 р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, перерахунок пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 06.07.2016 р. за №18-1034зп, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 р.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова