Справа № 803/910/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Справа № 803/910/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Нівчика А.М.,

представників відповідача Войтовича В.А., Коноваленко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства «Багіра» про арешт коштів на рахунках платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, заявник) звернулося з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Багіра» (далі - ПП «Багіра», відповідач, підприємство) про арешт коштів на рахунках платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні фактичної перевірки відповідача встановлено факт проведення контрольно-розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у встановленому законодавством порядку, та без видачі відповідного розрахункового документа, що в свою чергу є законною підставою для застосування до платника адміністративного арешту коштів.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково суду зазначив, що контрольно-розрахункову операцію при в'їзді на авторинок проводив охоронник ПП «Багіра» ОСОБА_4 без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа. Під час фактичної перевірки 13.07.2017 ОСОБА_4 отримано готівкові кошти в сумі 50 грн. за в'їзд на територію автомобільного ринку за адресою: м.Луцьк, вул.Єршова, 6. При наданні пояснень 13.07.2017 року ОСОБА_4 стверджував, що працює на ПП «Багіра» з 01.07.2017 року, а також, що отримує готівкові кошти саме за стоянку транспортних засобів, які має заносити в касу підприємства, а тому не використовує касовий апарат на місці.

В поданих запереченнях на адміністративний позов (а.с.34-35) та в судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги ГУ ДФС України не визнали, просили в їх задоволенні відмовити повністю. Вказували на те, що підприємство податкового боргу не має, а тому підстави для застосування арешту коштів на рахунках відсутні. При цьому зазначили, що в штаті підприємства відсутня посада касира та немає каси. Жодних доказів того, що ПП «Багіра» має на авторинку таку господарську одиницю як «пункт прийому платежів» та здійснює господарську діяльність з надання послуг по стоянці автомобілів без застосування РРО та без видачі розрахункового документа позивачем не надано. ОСОБА_4, який працював на посаді охоронника, не є посадовою особою ПП «Багіра», а тому згідно робочої інструкції охоронника, затвердженої наказом керівника підприємства від 15.09.2017 №5, з якою останній був ознайомлений при прийнятті на роботу, до його компетенції не входить приймання платежів на користь ПП «Багіра» та питання допуску контролюючих органів до проведення перевірки. Стверджують, що перевіряючі користуючись необізнаністю ОСОБА_4 з порядком проведення перевірки незаконно провели її. Крім того, вказували на те, що арешт рахунків унеможливить виплату заробітної плати 19 працівникам підприємства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, ГУ ДФС у Волинській області прийнято наказ від 11.07.2017 №1745 про проведення фактичної перевірки ПП «Багіра», назва господарської одиниці - «Пункт прийому платежів», адреса господарської одиниці: м.Луцьк, вул.Єршова, буд.6 протягом 10 днів, починаючи з 13 липня 2017 року, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про оплату праці», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», Кодексу Законів про працю України (а.с.6).

13.07.2017 року на підставі вищевказаного наказу та направлень на перевірку від 11.07.2017 №№001562, 001563, 001564, 001565 (а.с.7-8) посадовими особами Головного управління ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку за адресою здійснення господарської діяльності ПП «Багіра»: м.Луцьк, вул.Єршова, буд.6 (назва господарської одиниці - «пункт прийому платежів»), про що складено акт (довідку) фактичної перевірки від 13.07.2017 №000990.

Як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом встановлено факт надання послуг, а саме: за в'їзд на територію автомобільного ринку за адресою: м.Луцьк, вул.Єршова, 6 охоронцем ПП «Багіра» ОСОБА_4 отримано готівкові кошти в сумі 50,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа. До перевірки надано договір охорони від 01.02.2017 №5/17, укладений між обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Сигма» та ПП «Багіра». В ході перевірки встановлено, що послуги з охорони надавали три особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, якими не пред'явлено трудові договори чи накази про прийняття на роботу (а.с.9-10). Акт перевірки підписаний охоронцем ОСОБА_4 та бухгалтером ОСОБА_7 без зауважень.

Як слідує з пояснень охоронця ПП «Багіра» ОСОБА_4 від 13.07.2017: «при наданні послуги отримав готівкові кошти за стоянку в сумі 50,00 грн., касовий апарат не був використаний, так як кошти мав занести в касу Підприємства. На місці проведення розрахунків було 100,00 грн., з них 50,00 грн. про які зазначив вище. Ім'я касира та його прізвище не знає. Трудовий договір або договір цивільно-правового характеру не підписував. Кількість автомобілів на стоянці не може сказати, обілечування проводить касир.» (а.с.11).

Водночас були надані пояснення бухгалтера підприємства Коноваленко О.П. про те, що «ПП «Багіра» здійснює охоронну діяльність на об'єкті в м.Луцьку, по вул.Єршова 6 згідно угоди №5/17 від 01 лютого 2017 року, укладеної з «Гаражним кооперативом «Сигма». Брати кошти із заїжджаючих автомобілів охоронці не мають права (а.с.13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно підпункту 16.1.9 пункту 16.9 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Як передбачено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 цього кодексу визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пунктів 81.1 та 81.2 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як слідує з матеріалів справи, 13.07.2017 року після проведення контрольної розрахункової операції на суму 50,00 грн. за в'їзд на територію авторинку за адресою: м.Луцьк, вул.Єршова, буд.6, де здійснює фактичну господарську діяльність ПП «Багіра», особі, яка провела розрахункову операцію, а саме: охороннику ОСОБА_4 було пред'явлено службові посвідчення, копію наказу від 11.07.2017 №1745 та направлення на перевірку від 11.07.2017 №№001562, 001563, 001564, 001565. Посадові особи ГУ ДФС у Волинській області ознайомили охоронника ПП «Багіра» з вищевказаними наказом та направленнями на перевірку, про що свідчить особистий підпис останнього на вказаних документах (а.с.6-8).

Таким чином, посадовами особами ГУ ДФС у Волинській області дотримані вимоги щодо порядку проведення фактичної перевірки, останні були допущені до її проведення, отже фактична перевірка ПП «Багіра» проведена у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

При цьому, наказ про проведення перевірки від 11.07.2017 №1745 відповідачем не оскаржений, в судовому порядку не скасований, отже на даний час є чинним.

Відповідно до пункту 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством (пункт 94.2.4 статті 94 ПК України).

У відповідності до частини другої пункту 94.6 статті 94 ПК України встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Вказана норма кореспондується з пунктом 7.1 Розділу VII Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №568.

Згідно з підпунктом 20.1.33 пунктом 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування:

1) арешт на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу;

2) адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (не виключно обов'язку сплатити податкове зобов'язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (в залежності від виду майна).

Отже, твердження представників відповідача про те, що лише при наявності у підприємства податкового боргу та відсутності майна для його погашення контролюючий орган вправі звертатись з вимогою про накладення арешту на кошти, є необгрунтованими, оскільки ПК України передбачає дві різні підстави, за яких такий арешт може застосовуватись.

Так, підставою для звернення позивача до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках підприємства є проведення контрольно-розрахункової операції відповідачем (охоронником ОСОБА_4) без застосування зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що 13.07.2017 охоронець ОСОБА_4 отримав від працівників податкового органу грошові кошти в сумі 50,00 грн. за в'їзд на територію авторинку без застосування РРО та видачі розрахункового документа. З приводу вказаних обставин останнім були надані послідовні пояснення (а.с.11) про те, що отримав готівкові кошти в сумі 50 грн. за стоянку, касовий апарат не був використаний, так як кошти мав занести в касу підприємства.

При цьому, ОСОБА_4 пред'явлено перевіряючим всі наявні на місці проведення розрахунків готівкові кошти в сумі 100,00 грн., про що власноручно він написав розписку (а.с.12).

Таким чином, суд вважає доведеним факт проведення працівником ПП «Багіра» розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, а відсутність останнього є передбаченою законом підставою для застосування адміністративного арешту майна (в тому числі коштів) платника податків.

При цьому суд не бере до уваги посилання представників відповідача на незаконність перевірки з підстав необізнаності охоронника ОСОБА_4 із порядком її проведення та з можливим використанням психологічного тиску на нього, оскільки така перевірка здійснювалась також у присутності бухгалтера підприємства Коноваленко О.П., підтвердженням чого є її особистий підпис в акті перевірки від 13.07.2017 №000990 та пояснення, які надані останньою щодо проведення контрольно-розрахункової операції ОСОБА_4 без застосування зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій.

Також суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_4, який працював на посаді охоронника, не є посадовою особою ПП «Багіра», а тому не вирішує питання допуску контролюючих органів до проведення перевірки, оскільки в розумінні норм ПК України останній був особою, яка здійснювала розрахункові операції від підприємства, а відтак був наділений правами щодо допуску чи не допуску до проведення перевірки.

Разом з цим, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що до компетенції ОСОБА_4 не входить приймання платежів на користь ПП «Багіра», оскільки співробітники контролюючого органу при проведенні фактичної перевірки не перевіряють посадових інструкцій працівників підприємств, а фіксують факти, встановлені в ході перевірки.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність умов для накладення арешту на кошти відповідача у зв'язку з порушенням ПП «Багіра» норм чинного законодавства України, а саме: проведення розрахункової операції при наданні послуг (заїзді автотранспорту на територію авторинку) без використання зареєстрованих, опломбованих у встановленому порядку та не переведених у фіскальний режим роботи реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідного розрахункового документа, а тому позов підлягає до задоволення.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до положень статті 20 ПК України арешт коштів на рахунках, не може поширюватись на операції з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках Приватного підприємства «Багіра» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Холмська, будинок 4, ), крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 18 серпня 2017 року.