Справа № 686/13208/17
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

15 серпня 2017 року

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до п. «з» ч. 1 с. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також позивач просить зобовязати відповідача призначити йому з 7 липня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 1 с. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому 6 липня 2016 року виповнилось 55 років. Він звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії мотивуючи тим, що з 3 січня 1985 року по 20 червня 2000 року працював водієм міського пасажирського транспорту, тобто згідно п. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на отримання пільгової пенсії, проте рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому відмовило йому у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що позивачем не надано довідку уточнюючу характер роботи. Позивач просить задовольнити позов зважаючи на той факт, що його робота на підприємстві водієм міського пасажирського транспорту підтверджується його трудовою книжкою, актами, тощо.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо призначення позивачеві пільгової пенсії відповідно п. "з" ст.13 України "Про пенсійне забезпечення" як водію міського пасажирського транспорту.

Відповідно п. "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах за вислугу років мають водії міського пасажирського транспорту, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Трудовою книжкою позивача від 15 лютого 1982 року серії БТ-1№2720156 підтверджується, що він 3 січня 1985 року був прийнятий водієм автобуса Хмельницьким АТП 22021, що в подальшому було перейменовано в АТП 16827, а потім перетворено у ВАТ «Поділля Плюс». Позивач пропрацював водієм автобуса до 20 червня 2000 року.

Відповідно до акту ВАТ «Поділля Плюс» ОСОБА_2 працював водієм на міських пасажирських перевезеннях з 3 січня 1985 року по 20 червня 2000 року.

Відповідно до записів в трудовій книзі загальний стаж роботи складає понад 34 роки, з яких 15 років 5 місяців 18 днів позивач працював водієм на міських пасажирських перевезеннях.

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України, від 12.08.1993, № 637 ( далі Порядок), діючого на час спірних правовідносин за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Згідно п.1 наведеного Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах за місцем проживання (реєстрації) заяву про підтвердження стажу роботи з відповідними документами, перелік яких встановлений вказаним пунктом Порядку.

Проте відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України, від 12.08.1993, № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 25 Порядку, у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Суд вважає, що вказаний Порядок регулює питання, щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, тобто, з наведеного вбачається, що зазначений порядок не встановлює обмеження, щодо застосування його для вирішення питання підтвердження як стажу роботи так і пільгового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Тобто, законодавцем визначено можливість підтвердження пільгового трудового стажу, зокрема, показаннями свідків.

Як слідує з показів свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які працювали разом з позивачем, пільговий характер роботи позивача водієм, підтвердили, що вони працювали з позивачем як водії міського транспорту повний робочий день.

Відповідно до п «3» ч. 1 ст. 13 Законом України «Про пенсійне забезпечення» водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) встановлені пільгові умови призначення пенсії за віком, а саме: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

ОСОБА_2 досяг 55 років та набув права на призначення пільгової пенсії за віком згідно з п. «3» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Хмельницькому про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є необґрунтованим.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач знав ще з грудня2016 року, а звернувся до суду 12 липня 2017 року, суд приходить до висновку що позовні вимоги за період з 07.07.2016 року по 12.01.2017 року залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 17, 69-71, 86, 94, 138, 158-160, 162-163, 186 КАС України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_2 відповідно до п. «з» ч. 1 с. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ч. 1 с. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 січня 2017 року.

В решті позову відмовити.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя Логінова С.М.