Справа № 826/15921/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

приватного підприємства «Експостач ХХІ»

до

державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Експостач ХХІ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151;

- зобов’язати відповідача виконувати умови договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, укладеного з приватного підприємства «Експостач ХХІ» до моменту його припинення.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що у відповідача були відсутні підстави для розірвання договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151 в односторонньому порядку, відтак вбачає такі дії відповідача такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмових заперечень на позовні вимоги до суду також не надав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Експостач ХХІ» перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з 07.11.2014.

16 лютого 2015 року між позивачем та державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів №160220151.

Листом від 06.05.2015 контролюючий орган проінформував позивача, що державна податкова інспекція у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві розриває договір від 16.02.2015 №160220151 у зв’язку з порушенням істотних умов Договору позивачем.

Вважаючи розірвання вказаного договору протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пунктів 16.1.3 та 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт “в”).

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа – суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податковою адресою підприємства, переданого у довірче управління, є місцезнаходження довірчого власника.

При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003 №755-IV (надалі – Закон №755/ в чинній редакції на момент спірних правовідносин), місцезнаходження юридичної особи – адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі – виконавчий орган).

В свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина 2 статті 17 Закону №755).

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (стаття 18 Закону №755).

Поряд з цим, відповідно до частини восьмої статті 45 Бюджетного кодексу України у разі зміни місцезнаходження суб'єктів господарювання - платників податків сплата визначених законодавством податків і зборів після реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду.

Суд акцентує увагу, що позивачем змінено адресу місцезнаходження підприємства до укладання договору від 16.02.2015 №160220151 про визнання електронний документів, зазначена адреса міститься в умовах зазначеного Договору (розділ 7 договору від 16.02.2015 №160220151), який, відповідно до квитанції №2 прийнятий державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

При цьому, відповідності до інформації з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідні дані щодо місцезнаходження позивача станом на 04.06.2015 мають статус підтверджених.

Більше того, на підтвердження свого місцезнаходження позивачем надано копію договору суборенди нежилих приміщень від 12.01.2015 №03/2015 між приватним підприємством «Експостач ХХІ» та приватним підприємством «ДОН-ЛІВ.НЕТ», предметом якого є строкове платне користування нежитловим приміщенням по вулиці Десятинній, будинок 7 у місті Києві та надана копія акта приймання-передачі цього майна азом з копіями квитанцій про оплату послуг з користування зазначеним приміщенням.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано розірвано договір про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, оскільки станом на дату його розірвання (06.05.2015) місцезнаходженням приватного підприємства «Експостач ХХІ» визначено: м.Київ, вул. Десятинна, 7, що відповідає вказаній адресі в умовах оскаржуваного договору, а відповідний запис міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, позовна вимога про визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151 є обґрунтованою та піддягає задоволенню.

Водночас суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язати державну податкову інспекцію у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, укладеного з приватним підприємством «Експостач ХХІ» до моменту його припинення з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановлено цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністравтиного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому суд не може здійснювати захист прав та законних інтересів позивача на майбутнє, оскільки немає можливості встановити чи будуть вони порушені в майбутньому.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, укладеного між приватним підприємством «Експостач ХХІ» та державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.