Справа № 227/2301/17
Суддя: Левченко А. М.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.08.2017 227/2301/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левченко А.М.,

при секретарі Черкасовій О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та дискримінаційними і зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та дискримінаційними дії Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо прийняття розпорядження від 26.03.2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 (номер за ДРФО 166670343);

- скасувати розпорядження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо прийняття розпорядження від 26.03.2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 (номер за ДРФО 166670343);

- зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії та виплатити виниклу заборгованість ОСОБА_2 (номер за ДРФО 166670343);

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що отримує пенсію за віком, 01.07.2015 року став на облік як внутрішньо переміщена особа в смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області та звернувся до управління Пенсійного фонду України з заявою про виплату пенсії, на підставі чого було розпочато виплату пенсії. 1 травня 2017 року з метою зясування залишку коштів на своєму пенсійному картковому рахунку зателефонував на гарячу лінію АТ «Ощадбанк» та дізнався, що зарахування щомісячних пенсійних виплат на його картковий рахунок припинилося у квітні 2017 року. Тому з метою зясування підстав припинення виплат пенсії через адвоката ОСОБА_3 направив поштою до управління ПФУ відповідну заяву від 17.05.2017 року, на яку 10.07.2017 року було отримано лист управління про те, що пенсійна справа з 01.07.2015 року взята на облік, пенсія виплачена по 31.03.2017 року та її виплата призупинена з 01.04.2017 року. Але з призупиненням пенсії він не погоджується, вважає такі дії протиправними та дискримінаційними. Зазначає, що виплату пенсії було припинено виключно як особі, яка проживає на тимчасово окупованій території, що є дискримінацією за ознакою місця проживання.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17 серпня 2017 року надав через канцелярію суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважає, що управління діяло у межах наданих йому повноважень без порушення чинних вимог законодавства.

Судом встановлено, що 08 червня 2015 року ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 08.06.2015 року № НОМЕР_1.

17 травня 2017 року позивач звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області, згідно якої просить надати йому інформацію щодо дати, з якої він знаходиться на обліку в управлінні, за який період була виплачена пенсія та за який не сплачена і на підставі чого припинена (призупинена) виплата, а також, ким прийняте відповідне рішення.

09 червня 2017 року ОСОБА_2 від Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов лист № 60/М-02-01-08, з якого вбачається, що з 01 липня 2015 року ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області, а після реорганізації територіальних органів пенсійного фонду перебуває на обліку у Добропільському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Виплата пенсії проводилася з 01.07.2015 по 31.03.2017 року. Розпорядженням управління від 26.03.2017 року на підставі інформації від Держприкордонслужби виплата пенсії була призупинена з 01.04.2017 року.

На запит суду, представником позивача, було надано засвідчені копії документів пенсійної справи, з яких судом встановлено, що відповідно до Довідки від 08.06.2015 року № взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення анти терористичної операції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перемістився з тимчасово окупованої території в Донецьку область, Олександрівський район, смт Олександрівка, вул. Седенка, 28/2.

09.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області з заявою про виплату пенсії від 09.06.2015 року, в якій просив витребувати його пенсійну справу з управління Пенсійного фонду України в. м. Новомосковському районі та виплачувати пенсію за фактичним місцем проживання, тобто, в Олександрівському районі Донецької області.

Розпорядженням від 26.03.2017 року вирішено припинити виплату пенсії ОСОБА_2 по особовому рахунку №121830, причиною зняття «до зясування», згідно пп.. 5 ч. 1 ст. 49 ЗУ 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2017 року (лист ПФУ від 16.03.2017 року №7902/02-02).

Представником відповідача в судовому засіданні було надано зазначений у розпорядженні лист Пенсійного фонду України від 16.03.2017 року №7902/02-02, у якому зазначено, що згідно підпунктів 4 і 5 пункту 12 Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, соціальні виплати припиняються у разі: скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб , та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

З урахуванням зазначеного на підставі отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб на період до одержання інформації про скасування довідки та/або результатів додаткової перевірки призупинити з 1 квітня 2017 року виплату пенсій особам, включеним до списків.

Представником відповідача в судовому засіданні пояснено, що до вказаного листа було додано електронну таблицю в форматі Microsoft Exel, у в якому міститься дані про ОСОБА_2.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою до дому весь час дії такої довідки.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року строк дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлений не був.

Постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

За приписами п. 71 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Згідно ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1706-VII передбачено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другоїстатті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є:

- дані, отримані з відповідних державних реєстрів;

- дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

- дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зі змісту статті 12 Закону № 1706-VII вбачається, що перелік підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи Довідка від 08.06.2015 року № взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дійсною, скасована не була, а списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб суду не надано.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058-VI) або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

З матеріалів справи вбачається, що виплата пенсії позивачу призупинена на підставі списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб, які відповідачем суду надані не були.

Водночас статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такої підстави для припинення виплати пенсії не встановлено.

До того ж, відповідачем всупереч приписам ст. 71 КАС України не надано жодного доказу на підтвердження наявності законних підстав для припинення позивачеві виплати пенсії.

Суд застосвує до спірних правовідносин практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_3, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

При цьому посилання відповідача, як на підставу припинення пенсійних виплат, на постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637, суд вважає безпідставним, оскільки встановлення нормативно-правовим актом розширеного кола підстав для припинення виплати пенсії суперечить вимогам Закону України № 1058, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, з огляду на наведене, вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними та дискримінаційними, а також скасування його розпорядження про припинення виплати пенсії підлягають задоволенню. При цьому решта позовних вимог щодо зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії та виплатити виниклу заборгованість з 01 квітня 2017 року також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Керуючись, ст.ст. 11, 94, 128, 158-163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та дискримінаційними і зобовязання вчинити дії задовольнити.

Скасувати розпорядження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.03.2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити виниклу заборгованість ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2017 року.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати до суду у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня тримання копії постанови.

Суддя А.М. Левченко

23.08.2017