Справа № 712/8215/17
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8215/17
Провадження № 2-а/712/618/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування постанови державного виконавця за виконавчим документом № 2-а/712/333/16,

в с т а н о в и в:

4 липня 2017 року Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в м. Черкаси Черкаської області звернулось до суду з указаним адміністративним позовом, просить скасувати постанову державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 26 травня 2017 року про стягнення витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 52709718.

Позов обґрунтовано тим, що 26 травня 2017 року позивачем отримано оскаржувану постанову державного виконавця.

Вказану постанову винесено за результатами примусового виконання постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про зобов'язання УПФУ здійснити їй з 1 червня 2016 року перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 % від суми місячного заробітку відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 11 квітня 2016 року № 1/30 вих. 16 без обмеження граничного розміру пенсії. За рахунок бюджетних асигнувань стягнуто з УПФУ на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн 20 коп.

Водночас, УПФУ не має правових підстав для зарахування компенсації судових витрат на пенсійний рахунок, тому рішення суду в цій частині було виконано після того, як стягувач надала УПФУ свої банківські реквізити - 28 жовтня 2016 року.

Водночас постанова про відкриття виконавчого провадження до УПФУ не надходила.

Оскаржувана постанова є протиправною, оскільки не зрозумілим є окремі позиції щодо стягнення витрат виконавчого провадження та не обґрунтовано необхідності понесення витрат у такому розмірі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити із викладених у позовній заяві підстав.

Представник Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Топор А.І. проти задоволення позову заперечив. Додатково пояснив, що розмір витрат виконавчого провадження обґрунтований і державний виконавець мав право їх стягувати при закінченні виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 липня 2016 року, яка набрала законної сили 23 вересня 2016 року, зокрема, стягнуто з УПФУ на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі 551 грн 20 коп (а.с. 3-4).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. від 21 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52709718.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 26 травня 2017 року закінчено виконавче провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду в частині стягнення судового збору.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. від 26 травня 2017 року з УПФУ стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 103 грн 94 коп. (а.с. 2).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Законуабо у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню врегульовані також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (в редакції з 05.10.2016; далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 Розділу VІ зазначеної Інструкції витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься, окрім іншого, також і у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Абзацом 3 ч. 3 ст. 24 Закону передбачено, що розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, до яких належать, виготовлення документів виконавчого провадження, пересилання документів виконавчого провадження, послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій, послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум, проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини, послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці, банківські послуги при операціях з іноземною валютою, сплата судового збору, плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

На підставі викладених норм, відповідачем було прийнято оскаржувану постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 26 травня 2017 та розраховано витрати виконавчого провадження, проти обґрунтованості розміру яких позивач не навів жодних заперечень, а тому підстави для скасування зазначеної постанови державного виконавця у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 9,11, 17, 94, 99, 128, 159-163, 181 КАС України, ст.ст. 9, 19, 152 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування постанови державного виконавця за виконавчим документом № 2-а/712/333/16.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, із одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Пересунько