Справа № 229/2330/17
Суддя: Петров Є. В.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/229/88/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ясинуватського об'єднаного управління пенсійного фонду України про встановлення стажу роботу в шкідливих умовах праці, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позов обґрунтовано наступним, що позивач з 05.03.1985 року по 14 березня 1996 року працював у ТОВ «СУ-5» на посаді монтажника залізобетонних конструкцій. Загальний стаж станом на 30 квітня 2016 року становить 31 рік 00 місяців 26 днів. Позивач звернувся до Ясинуватського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом Управління) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список № 2) згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Управління прийняло рішення № 24 від 06.06.2016 року, яким позивачеві відмовлено у призначені пенсії з підстав відсутності уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу, необхідного для призначення пенсії за відсутністю відповідних записів у трудовій книжці. До заяви було надано уточнюючи довідки, але вони були отримані на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому довідки не було прийнято Управлінням. Позивач вважає, що державними органами не було забезпечено належного зберігання та своєчасного вивезення архівного відділу адміністрації м. Макіїївка, що спричинило залишення на непідконтрольній території України архівного відділу. Незбереження з вини відповідних посадових осіб документальних матеріалів щодо роботи позивача в особливо шкідливих умовах праці не може бути підставою для порушення пенсійних прав позивача.

В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси за довіреністю представляв ОСОБА_2, який в судове засідання з'явився. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити на підставах викладених в ньому.

В судове засідання представник відповідача не з'явися. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заперечення на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає просить відмовити у задоволенні позову.

Свої заперечення відповідач по справі обґрунтовував наступним, основний документ, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, зокрема, зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається. Що трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи, а не пільгового. Згідно Постанови КМУ «Про затвердження Порядку підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї» від 12 серпня 1993 р. № 637, період з 05.03.1985 р. по 14.03.1996 р. повинен бути підтверджений уточнюючою довідкою підприємства, установи або їх правонаступників. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщаються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивачем було надано довідку про підтвердження наявного спеціального трудового стажу, але вказана довідка видане підприємством, що знаходиться на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України, відповідно, згідно чинного законодавства України, така довідка є незаконною та не створює правові наслідки. Свідки не можуть підтвердити факт роботи позивача, оскільки у свідків не має документів про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивача.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.ст. 1, 8, 9, 11 КАС України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю, принципом верховенства права приходить до наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України (а.с 8). З 18.01.1983 року працює на різних посадах і підприємствах, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 12-17). Загальний стаж роботи позивача складає 31 рік 00 місяців 26 днів, що не спростовується сторонами.

ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою від 06.06.2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Управління від 06.06.2016 року № 24 йому було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах (список № 2), у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 18.).

Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 27.07.2016 р. № 9397/02-1 повідомило позивача, що його довідка, про стаж роботи, видана на території, що тимчасово непідконтрольна владі України, а тому є не законною та не створює жодних правових наслідків (а.с. 19).

Судом установлено, що в трудовій книжці (БТ-І № 3983505) на ім'я ОСОБА_1, є запис, що 05.03.1985 року його прийнято на роботу до будівельного управління № 5 тресту «Макіївжилбуд», на посаду монтажника залізобетонних конструкцій (а.с. 13). Також позивачем надано копію наказу по будівельному управлінню № 5 треста «Макіївжилбуд» від 04 березня 1985 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду монтажника залізобетонних конструкцій (а.с. 30). Є запис про звільнення з зазначеної посади 14.03.1996 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Відповідно до п. б ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, особи мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список № 2) по досягненню 55 років при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1931-XII від 06 грудня 1991 року - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до розділу ХХІХ Будівництво будівель та споруд тощо передбачено професію - монтажники з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як вбачається з матеріалів справи 10.10.1994 року на підприємстві трест «Макїївжилбуд» було проведено атестацію робочих місць, згідно наказу № 178 (а.с. 32-33). Згідно проведеної атестації робочих місць, було підтверджено право на пільгову пенсію робітникам, зокрема монтажникам залізобетонних конструкцій (п. 1.6. наказу) (а.с. 32, зв. б.)

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільний роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

В судовому засіданні було допитано двох свідків. Так свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказала, що працювала разом з ОСОБА_1 на одному підприємстві, і він дійсно обіймав посаду монтажника залізобетонних конструкцій. Вона вказала, що працювала з ним в будівельному управлінні № 5 тресту «Макіївжилбуд» з березня 1985 року по час її звільнення до 18.10.1993 року (практично 8 років). Цей факт підтверджується записом у трудовій книжці, що належить свідкую. Так, судом установлено, що трудова книжка ОСОБА_5 містить запис, що вона 11.03.1983 року прийнята до будівельного управління № 5 тресту «Макіївжилбуд» на посаду штукатура та звільнена з зазначеного підприємства 18.10.1993 року (а.с. 42).

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, також підтвердив факт того, що ОСОБА_7 працював на посаді монтажника залізобетонних конструкцій будівельного управління № 5 тресту «Макіївжилбуд». Він зазначив, що працював з позивачем в зазначеному управлінні з березня 1985 року по 17.08.1988 року. Факт того, що свідок працював в будівельному управлінні № 5 тресту «Макіївжилбуд» на посаді монтажника залізобетонних конструкцій, підтверджується записами у трудовій книжці виданій на ім'я свідка ОСОБА_6, так він працював в вищевказаному управлінні з 30.08.1983 року по 17.08.1988 року (а.с. 36).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено: у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом було задоволено клопотання представника позивача по справі і зобов'язано відповідача по справі надати витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування про спеціальний пільговий стаж ОСОБА_1 за період 05 березня 1985 року по 14 березня 1996 року (а.с. 76). Відповідач надав відповідь, шо не має можливості надати витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування тому, що згідно п. 2 Постанови КМУ від 04.06.1998 р. № 794 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного страхування» впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування забезпечується Пенсійним фондом разом із Міністерством праці та соціальної політики, Міністерством фінансів та Державною податковою адміністрацією з 01.10.1998 року (а.с. 79).

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача. Судом враховано, що всупереч цим вимогам та принципу «належного урядування» (рішення ЄСПЛ у справах «Беєлер проти Італії», «Москаль проти Польщі», «Онерїлдіз проти Туреччини») відповідач не звернувся самостійно з запитом до Єдиного Державного фонду соціального страхування стосовно надання допомоги у витребуванні пільгової довідки, уточнюючої особливий характер роботи позивача по справі, не виконав покладені на нього обов'язки.

Сторони не заперечують, що посада позивача відповідає встановленій п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ. Неможливість подання уточнюючої довідки, оскільки підприємство розміщується на тимчасово окупованій території України підтверджена матеріалами справи. Отже, доводи пенсійного органу про відсутність підтвердження пільгового стажу позивача підлягають спростуванню.

Основним документом, який підтверджує пільговий стаж є трудова книжка позивача, в якій записи підтверджують факт його праці з 05.03.1985 року до 14.03.1996 року ( 13 років 0 місяців 9 днів) монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій будівельного управління № 5 тресту «Макіївжилбуд» ( а.с. 13-14). Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 , за списком 2 передбачено професію монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій ще з 1956 року.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Способи захисту прав та законних інтересів позивача (невичерпний перелік) передбачен ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На час звернення до відповідача з заявою - 06.06.2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах позивач досяг 55 років, має загальний стаж 31 рік 00 місяців 26 днів, має необхідний пільговий стаж за списком 2 , тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 105, 160-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 55 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови 06.06.2016 р. ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії.

Скасувати Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області рішення №24 від 06.06.2016 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Визнати за ОСОБА_1 право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п. в ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відповідно до вимог Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу періоди роботи, а саме: з 05.03.1985 року по 14.03.1996 року на підприємстві ТОВ "БУ-5" на посаді монтажника залізобетонних конструкцій, у відповідності з пунктом "б".

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію з 26 травня 2016 року.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо впродовж цього строку не подана апеляційна скарга або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Є. В. Петров