Справа № 201/11983/17
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/201/340/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суду м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

за участі представника позивача - Лепши Марини Юріївни,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Вірменії ОСОБА_2 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців на осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Вірменії ОСОБА_2, в якому просить примусово видворити відповідача за межі України, затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що громадянин Вірменії ОСОБА_2 прибув на територію України 22 квітня 2004 року в приватних справах. 16 серпня 2017 року в ході проведення профілактичних заходів по протидії нелегальної міграції співробітниками Національної поліції України було виявлено та складено адміністративний протокол по факту дрібної крадіжки у супермаркеті «Варус» відносно останнього, а також те, що має недійсний паспортний документ, строк дії закінчився 27 вересня 2010 року, після чого доставлено до приміщення Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області. В ході перевірки законності перебування відповідача на території України було встановлено, що останній знаходиться на території України незаконно, з порушенням строків перебування. Відносно відповідача працівниками ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області 09 січня 2005 року було прийнято рішення про примусове видворення із забороною подальшого в'їзду на територію України строком на три роки. До територіальних органів та підрозділів ДМС України із клопотанням про продовження терміну перебування терміну перебування на території України відповідач не звертався, від добровільного виїзду ухилився. Відповідач проживає без реєстрації та не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований. За порушення правил перебування на території України, невиконання рішення про видворення відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП та постановою Амур-Нижньодніпровського РА у м. Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Враховуюче все вищезазначене позивач вважає, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення суду про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він дійсно проживає на території України та має паспорт, строк дії закінчився ще у 2010 році.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Вірменії, який 22 квітня 2004 року у особистих справах прибув до України.

16 серпня 2017 року у ході проведення профілактичних заходів по протидії нелегальної міграції під умовною назвою «Мігрант» співробітниками Національної поліції України було виявлено та складено адміністративний протокол по факту дрібної крадіжки у супермаркеті «Варус» відносно ОСОБА_2. Також було виявлено, що строк дії документу, що посвідчує особу відповідача, закінчився 27 вересня 2010 року. Після цього відповідача було доставлено до приміщення Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області. В ході перевірки законності перебування відповідача на території України було встановлено, що останній знаходиться на території України незаконно, з порушенням строків перебування та відносно відповідача 09 січня 2005 року приймалося рішення про примусове видворення № 1 із забороною подальшого в'їзду на територію України строком на три роки, що підтверджується копією паспорту відповідача, у якому містяться відповідні штампи.

По відношенню до громадянина Вірменії ОСОБА_2, за порушення правил перебування іноземців на території України, невиконання рішення про видворення та ухилення від виїзду з України було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою від 16 серпня 2017 року про накладання адміністративного стягнення на громадянина Вірменії ОСОБА_2, за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відомості про сплату відповідачем штрафу в матеріалах справи відсутні.

Рішення про видворення від 09 січня 2005 року № 1 відповідачем самостійно не виконано, що стало підставою для звернення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з позовом про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення.

Закон, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України, є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VІ від 22 вересня 2011 року (Закон №3773).

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з урахуванням положень ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Згідно ст. 9 Закону іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Перебування громадянина Вірменії ОСОБА_2, після прийняття у 2005 році рішення про видворення слід вважати таким, що перебуває на території України незаконно.

Частиною першою та другою ст. 26 Закону №3773 передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону № 3773, іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як було встановлено, внаслідок порушення правил перебування іноземних громадян на території України, відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП.

На момент затримання відповідача строк дії паспортного документу закінчився ще у 2010 році та у відповідні органи з цього питання він не звертався.

Відповідно до положень ст.183-7 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. У разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не можуть застосовуватися взяття на поруки та застава до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 30 Закону № 3773, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з пунктом 5, 6 Типового Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, іноземці та особи без громадянства утримуються у пункті тимчасового перебування протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду про їх примусове видворення за межі України, але не більш як 12 місяців. Розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі рішення територіального органу ДМС або органу охорони державного кордону згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом, який доставив іноземців та осіб без громадянства до пункту.

Відповідно до п.3.1.3. Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.10.2007 р. №390, поміщення іноземців до пункту тимчасового перебування здійснюється за направленням МВС України, Адміністрації Держприкордонслужби України чи Служби безпеки України або їх територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - заінтересовані органи), зразок якого наведено у додатку 1. до направлення долучаються документи, що посвідчують особу іноземця (за наявності), постанова суду про затримання іноземця або його примусове видворення, матеріали адміністративного затримання іноземця, передбачені законодавством України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду і огляду речей, протокол вилучення речей, документів та ін.).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що громадянин Вірменії ОСОБА_2 фактично добровільно не виконав рішення про примусове його видворення за межі України у визначений термін, тобто до 09 квітня 2005 року, не має постійного місця проживання та роботи, суд приходить до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду про примусове повернення та перейде на нелегальне становище. Отже, суд, враховуючи наведене та наявність у відповідача паспортного документу, строк дії якого закінчився ще у 2010 році, що також є перешкодою для його своєчасного видворення за межі України, доходить висновку про наявність підстав, визначених у ст. 183-7 КАС України для затримання ОСОБА_2 та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації особи та виготовлення паспортного документу, необхідного для видворення відповідача з території України.

Доказів того, що відповідач вживав заходи задля виконання рішення про примусове видворення, не надано. З огляду на тривалий час невиконання вказаного рішення, відсутність з боку відповідача будь-яких звернень до відповідних органів за допомогою, для вирішення питання щодо можливого продовження терміну перебування або інших дій пов'язаних з цим, фактично вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове видворення, не виконання якого, має наслідком вирішення цього питання за відповідними правилами в судовому порядку. Тобто, доказів поважності причин неможливості добровільно залишити території України не представлено, що в свою чергу вказує на наявність підстав для вирішення цього питання шляхом примусового видворення такої особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163, 183-7 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Вірменії ОСОБА_2 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців на осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком до 16 жовтня 2017 року з метою ідентифікації для забезпечення примусового видворення.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанову суду може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя М.П. Ходаківський