Справа № 206/2119/17
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/2119/17
Провадження № 2-а/206/77/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2017року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого - судді: Зайченко С.В., при секретареві: Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобов'язання призначити пенсію за вислугу років , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та уточнивши позовні вимоги, просив зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі прийняти рішення про призначення йому пенсії за вислугу років з 20.10.2016 року, мотивуючи тим, що 20.10.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Він має всі правові підстави для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки 10 вересня 2014 року йому виповнилось 55 року, його загальний трудовий стаж складає понад 34 роки. З них понад 12 років і 6 місяців він працював за професією монтер колії, яка безпосередньо пов'язана із забезпеченням безпеки руху на залізничному транспорті, а саме: з 15.03.1984 року по 11.05.1996 року - в структурному підрозділі «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровска залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з 01.04.1996 року по 12.07.1996 року на ВО «Укрспецзалізшляхбуд», з 12.06.1997 року по 01.02.1999 року на АТЗТ «Укрспецзалізшляхбуд». Однак відповідач своїм протоколом відмовив йому в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки в його трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників та відсутні документи, що підтверджують 12 років і 6 місяців стажу за вислугу років. Однак, він з таким рішенням не згоден, оскільки записи в його трудовій книжці однозначно підтверджують те, що він працював понад 12 років 6 місяців монтером колії, тобто на посаді, яка надає йому право на пенсію за вислугу років.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову

Представник Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпрі позов не визнав, мотивуючи тим, що у позивача для призначення пенсії за віком відсутній необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців. За наявних у позивача документів до пільгового стажу пенсійним фондом був зарахований період його роботи з 15.03.1984 року по 11.05.1996 року в структурному підрозділі «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Спірні періоди роботи не були зараховані до пільгового стажу, оскільки даний стаж не підтверджений належними документами, зокрема довідками уточнюючими характер виконуваної позивачем роботи.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.10.2016 р. звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача, викладеним в протоколі № 106 від 25.10.2016 р. засідання комісії про розгляд питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 через відсутність стажу 12 років 06 місяців за вислугу років у зв'язку з не підтвердженням відповідного стажу належними документами.

Згідно з наявними в матеріалах справи документами (трудової книжки, довідки, уточнюючої особливий характер праці та умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої Нижньодніпровською дистанцією колії Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця») позивач працював повний робочий день в структурному підрозділі «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з 15.02.1984 р. по 01.10.1991 р. монтером колії; з 01.10.1991 р. по 10.04.1992 р. бригадиром колії; з 10.04.1992 р. по 13.07.1992 р. монтером колії; з 13.07.1993 р. по 11.05.1996 р. бригадиром колії, тобто був зайнятий на поточному утриманні, ремонті колії та штучних споруд з інтенсивним рухом поїздів, як це встановлено Списком професій і посад робочих локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті і в метрополітенах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583, робота дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З розрахунку стажу позивача здійсненого пенсійним фондом, вбачається, що вищезазначені періоди роботи були зараховані до стажу позивача за вислугу років, який склав 11 років 00 місяців 04 дні, загальний стаж склав 27 років 08 місяців 28 днів (а.с.30).

Періоди роботи з 01.04.1996 року по 12.07.1996 року на ВО «Укрспецзалізшляхбуд», з 12.06.1997 року по 01.02.1999 року на АТЗТ «Укрспецзалізшляхбуд» до стажу позивача за вислугу років зараховані пенсійним фондом не були у зв'язку з не підтвердженням даного стажу належними документами.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди, які функціонують відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсійне забезпечення цих осіб здійснюється за нормами вказаного Закону при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», із збереженням діючого порядку їх фінансування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Згідно з п. «а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

З 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Відповідно приписів статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, працював на ВО «Укрспецзалізшляхбуд» з 01.04.1996 року по 12.07.1996 року - монтером колії, з 12.06.1997 року по 01.02.1999 року на АТЗТ «Укрспецзалізшляхбуд» - бригадиром монтерів колії.

Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1, яка міститься в матеріалах справи.

Списком професій і посад робочих локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті і в метрополітенах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583, встановлено, що монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів, мають право на пенсію за вислугу років.

Таким чином враховуючи, що трудова книжка позивача має всі необхідні записи та відповідно до норм чинного законодавства є основним документом, який підтверджує трудовий стаж, а тому обставина відсутності уточнюючих довідок не може бути визнана належною підставою, що свідчить про відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то суд приходить до висновку, що відповідач діяв неправомірно відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, оскільки останній має необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити позивачу пенсію за вислугу років, оскільки призначення пенсії відноситься до компетенції управлінь Пенсійного фонду, тому суд не може перебирати на себе функції призначення пенсії, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із зобов'язанням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди його роботи в ВО «Укрспецзалізшляхбуд» з 01.04.1996 року по 12.07.1996 року та з 12.06.1997 року по 01.02.1999 року на АТЗТ «Укрспецзалізшляхбуд» та розглянути заяву позивача від 20.10.2016р. про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.94 КАС України стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпрі 640,00 грн. сплачених нею судових витрат.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпрі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди його роботи в ВО «Укрспецзалізшляхбуд» з 01.04.1996 року по 12.07.1996 року та з 12.06.1997 року по 01.02.1999 року на АТЗТ «Укрспецзалізшляхбуд» та розглянути заяву позивача від 20.10.2016р. про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпрі 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.В. Зайченко