Справа № 161/9646/16-а,2-а/167/41/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/577/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Рибачука А.І.,

участю секретаря Куціль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 12.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м. Луцька ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.07.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 27.07.2016року звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Луцька ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.07.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 15 липня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Луцька ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення вимог ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він керуючи автомобілем на автодорозі Луцьк-Рівне, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права смуга була не зайнята, не мав при собі (не пред'явив) поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Правила дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, так як при винесенні даної постанови інспектор не заслухав його пояснення, не з'ясував всіх обставин справи, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не роз'яснив йому права та обов'язки. Разом з тим, визнавши його винним у вчиненні двох адміністративних правопорушень, не наклав стягнення за кожне правопорушення окремо. В оскаржуваній постанові відсутнє формулювання інкримінованого йому правопорушення з посиланням на диспозицію статті 122 ч.2 КУпАП. Поза увагою залишилось те, що у зазначений у постанові час та місце він рухався у лівій смузі руху з метою того аби здійснити розворот ліворуч та заїхати на АЗС «ВОГ», що розташована у вказаній автодорозі, у зворотному напрямку руху. Що стосується страхового поліса, то зазначив, що 13.07.2016 року ним були подані документи для оформлення полісу обов'язкового страхування до СК «Глобус», однак забрав виготовлений страховий поліс лише 18.07.2016 року, в зв'язку з зайнятістю та відрядженням до м. Києва. Крім того, зазначив, що на час винесення оскаржуваної постанови між ним та СК «Глобус» був укладений чинний поліс обов'язкового страхування. Оскільки правил дорожнього руху не порушував, вважає оскаржувану постанову незаконною, безпідставною, винесеною всупереч відсутності у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, та ч.1 ст.126 КУпАП. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати дії інспектора щодо винесення оскаржуваної постанови неправомірними, визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №850851 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Оскаржуваною постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 12.12.2016 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, так як при винесенні даної постанови інспектор не заслухав його пояснення, не з'ясував всіх обставин справи, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не роз'яснив йому права та обов'язки. Разом з тим, визнавши його винним у вчиненні двох адміністративних правопорушень, не наклав стягнення за кожне правопорушення окремо. В оскаржуваній постанові відсутнє формулювання інкримінованого йому правопорушення з посиланням на диспозицію статті 122 ч.2 КУпАП. Поза увагою залишилось те, що у зазначений у постанові час та місце він рухався у лівій смузі руху з метою того аби здійснити розворот ліворуч та заїхати на АЗС «ВОГ», що розташована у вказаній автодорозі, у зворотному напрямку руху. Що стосується страхового поліса, то зазначив, що 13.07.2016 року ним були подані документи для оформлення полісу обов'язкового страхування до СК «Глобус», однак забрав виготовлений страховий поліс лише 18.07.2016 року, в зв'язку з зайнятістю та відрядженням до м. Києва. Крім того, зазначив, що на час винесення оскаржуваної постанови між ним та СК «Глобус» був укладений чинний поліс обов'язкового страхування. Оскільки правил дорожнього руху не порушував, вважає оскаржувану постанову незаконною, безпідставною, винесеною всупереч відсутності у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, та ч.1 ст.126 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що разом з тим, в матеріалах справи знаходиться поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4568770, з якого вбачається, що ОСОБА_1 застраховано транспортний засіб «BMW 5231», строк дії договору 13.07.2016 року по 13.07.2017 року (а.с.8). На даний поліс позивач посилається як на підставу своїх вимог щодо неправомірності оскаржуваної постанови і в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Проте, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність особи, яка керуючи транспортним засобом не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач не довів, що на момент перевірки 15.07.2016 року він мав при собі або пред'явив для перевірки такий поліс. Та обставина, що позивач під час перевірки не мав при собі страховий поліс стверджується також його поясненнями, згідно яких, останній сам ствердив, що виготовлений страховий поліс забрав лише 18.07.2016 року, через зайнятість. Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Крім, цього ОСОБА_1, керуючи автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Луцьк-Рівне, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права смуга була не зайнята , чим скоїв правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП . За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч.2 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за перевищення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 №850851 від 15.07.2016 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Луцьк-Рівне, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розворот), в той час коли права смуга була не зайнята та не мав при собі (не пред'явив) поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.62).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень представника відповідача та з наданого відеозапису з відео реєстратора, який був оглянутий в судовому засіданні, вбачається що інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Луцька ДПП ОСОБА_2 правомірно, у відповідності до вимог закону винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки з відео видно, що позивач дійсно їхав по лівій смузі руху і надав пояснення інспектору поліції, що їхав по даній смузі, так як на іншій смузі руху було погане дорожнє покриття і він поспішав в м. Київ. Стосовно страхового поліса пояснив, що термін дії поліса закінчився, тому пред'явити його не може.

Вказані обставини підтверджуються і матеріалами справи.

Разом з тим, в матеріалах справи знаходиться поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4568770, з якого вбачається, що ОСОБА_1 застраховано транспортний засіб «BMW 5231», строк дії договору 13.07.2016 року по 13.07.2017 року (а.с.8). На даний поліс позивач посилається, як на підставу своїх вимог щодо неправомірності оскаржуваної постанови і в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Проте, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність особи, яка керуючи транспортним засобом не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач не довів, що на момент перевірки 15.07.2016 року він мав при собі або пред'явив для перевірки такий поліс. Та обставина, що позивач під час перевірки не мав при собі страховий поліс стверджується також його поясненнями, згідно яких, останній сам ствердив, що виготовлений страховий поліс забрав лише 18.07.2016 року, через зайнятість.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 12.12.2016 року у справі № 161/9646/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5