Справа № 342/355/17
Суддя: Федів Л.М.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/355/17
Провадження № 2-а/342/24/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Даниш Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Негріча Леоніда Миколайовича, Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Негріча Л.М., Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження, в якому просить: прийняти до розгляду дану позовну заяву, відкрити провадження по даній справі. Скасувати постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 0392/205050700/17 від 12.02.2017 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позов мотивований тим, що постановою заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України, Негріча Л.М., у справі про порушення митних правил № 0392/205050700/17 від 12.02.2017 на ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 за порушення митного режиму «транзит/вивезення».

Позивач та його представник вважають що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, яка підлягає скасуванню з підстав тому, що згідно ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 488 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил. Згідно ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу ДФС, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення. У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою. У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності винесено у відсутності позивача, який притягається до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ст. 526 Митного кодексу України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно яких справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивача ніхто не повідомляв про розгляд справи. Ст. 486 Митного кодексу України, визначає, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. У відповідності до ст. ст. 33, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи позбавив можливості позивача реалізувати свої права, передбачені ст. 498 Митного кодексу України ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків, користуватися юридичною допомогою захисника тощо.

Позивач вважає що, розглядаючи справу, посадова особа Волинської митниці Державної фіскальної служби України значно відступив від принципів повноти та об'єктивності розгляду справи про адміністративне правопорушення. Всупереч вимогам ст. 486 Митного кодексу України та ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення , згідно яких завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, не з'ясувавши обставин справи, позивача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду.

Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач мав до 14.11.2016 року вивезти автомобіль за межі території України. Однак, у позивача були перешкоди, які не надавали можливості вивезти автомобіль. Проте, працівники митниці не вважали їх поважними, та вказали, що у позивача була можливість виїхати на автомобілі за межі території України.

Разом із адміністративним позовом подав заяву про поновлення строку, згідно якої просить визнати причину пропуску строку на подання скарги на постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №0392/205050700/17 від 12.02.2017 року поважною та поновити строк на її оскарження. Зазначає, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки поштове відправлення, в якому була постанова у справі про порушення митних правил №0392/205050700/17 від 12.02.2017 року працівниками пошти було залишено дружині, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, 01.04.2017 року. При цьому, за отримання даного поштового відправлення ніхто не розписувався. В цей час, особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 перебував за межами території України. Постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності винесено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ст.526 Митного кодексу України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що у зв'язку з цим постанова не була оскаржена у встановлені строки. Просить строк поновити.

13.01.2017 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить адміністративний позов задовільнити а повному обсязі. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Крім підстав позову, зазначених в адміністративному позову, Позивач просить звернути увагу суду на те, що відповідно до ст. 328 МК України, адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення. Більше того, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. При цьому, як випливає з оскаржуваної постанови, термін вивезення (транзиту) для автомобіля Позивача з митної території України закінчився 14.11.2016. Тобто, якщо припустити що Позивач вчинив адміністративне правопорушення, то воно було вчинено 15.11.2016. При цьому, 16.11.2016 Позивач повідомив митні органи, що станом на 16.11.2016 автомобіль не було вивезено з митної території України.Таким чином, митним органам було відомо 16.11.2016, що Позивач не вивіз автомобіль з митної території України. Отже, за думкою митного органу, правопорушення було вчинено 15.11.2016. Таким чином, адміністративне стягнення не може бути накладено, а провадження у справі має бути закрито на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП у зв'язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Представник Волинської митниці ДФС в судове засідання не з»явився. Подав заперечення в якому вказав, що 12.02.2017 року близько 00 годин 58 хвилин на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, який слідував з України в Республіку Польща під керуванням громадянина України ОСОБА_1. Під час здійснення митного контролю та перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік» транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення ЄАІС ДФС, а також опитуванні громадянина ОСОБА_1 було виявлено, що 04.11.2016 року гр. України ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «CISTROEN XANTIA» куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, в режимі транзит. Посилаючись на ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Термін вивезення транзиту вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 14.11.2016 року. Станом на 12.02.2017 року гр. України ОСОБА_1 не вивіз за митний кордон України автомобіль. Фактично «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, був доставлений у митницю призначення 12.02.2017 року о 00 год. 58 хв. ОСОБА_1 16.11.2016 року повідомив Івано-Франківську митницю ДФС про неможливість вивезення транспортного засобу марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3. При перетині кордону гр. ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення автомобіля, причина не вивезення поломка транспортного засобу та надав такі документи: довідка ТзОВ «Карпати Мотор» про діагностику автомобіля №14 від 10.02.2017 року. акт №F000021304 здачі прийняття робіт від 10.02.2007 року, квитанція заказ-наряду №F000021304 від 10.02.2017 року, свідоцтво №100009078 про реєстрацію платника податку на додану вартість, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №838659, акт № від 10.02.2017 року передання - прийняття дорожньо-транспортного засобу його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, попередній наряд-замовлення №6686 від 10.02.2017, акт № від 10.02.2017 року передання-прийняття дорожньо транспортного засобу його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, довідка виконавчого комітету Ясеневопільнівської сільської ради, про неможливість пересування транспортних засобів 13-14 листопада в зв'язку з погодніми умовами, довідка про проведення діагностики автомобіля від 03.02.2017 року, наряд замовлення № від 02.02.2017 року, фіксальний чек №00000023 від 02.02.2017 року наряд-замовлення № від 02.02.2017 року, фіксальний чек №00000024 від 02.02.2017 року, довідка №16 від 02.02.2017 року про перебування автомобіля на ремонті, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №369539, свідоцтво №12594334 про реєстрацію платника податку на додану вартість, лист про надання інформації Івано-Франківської митниці ДФС. Представник відповідача зазначає, що всі надані позивачем до митного контролю документи свідчать про проведення діагностики та ремонту транспортного засобу уже після закінчення терміну вивезення транспортного засобу за межі України, а саме із 15.11.2016 року, хоча діагностику з виявлення несправностей, початок ремонту, згідно довідки провели лише 03.02.2017 року.

Згідно з п 3 розділу VІІІ порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року №657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Однак, надані громадянином документи не засвідчують факт поломки транспортного засобу внаслідок аварії чи обставин непереборної сили, що не позбавляло позивача вивести у встановлені Митним Кодексом України строки транспортний засіб в інші спосіб на лафеті. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб. По даному факту посадовою особою Волинської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. ОСОБА_1 був присутнім під час запровадження протоколу про ПМП про час, місце та дату розгляду справи про порушення митних правил повідомлений належним чином, що засвідчив особистим підписом в протоколі від 12.02.2017 року №0392/205050700/17. Клопотань від гр. ОСОБА_1 про перенесення розгляду вказаної справи не приходило. 15.03.2017 року було винесено постанову №0392/205050700/17, згідно якої гр.ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. У поясненні при запровадженні протоколу про ПМП від 12.02.2017 року гр. ОСОБА_1 вказав, що 04.11.2016 року в»їхав на митну територію України через митний пост «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «CISTROEN XANTIA» р.н. НОМЕР_3. Про умови режиму транзиту йому було роз»яснено. Не міг вчасно виконати зобов»язання про транзит у зв»язку з тим, що вищевказаний транспортний засіб перебував на ремонті про що свідчить довідка. Однак, представник відповідача зазначає, що відповідно до ст.460 МК України, обставини стосовно ремонтних робіт транспортного засобу не відноситься до аварії, дій обставин непереборної сили. У даному випадку технічну несправність (поломку транспортного засобу) неможливо визнати аварією у розумінні пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 та Закону України «Про об»єкти підвищеної небезпеки», оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало. ОСОБА_1 не надано жодних документів, що підтверджують факт ремонту автомобіля в наслідок обставин непереборної сили або аварії. Отже, до автомобіля марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до ст.95 МК України, у зв»язку з поломкою транспортного засобу, не може застосовуватись поняття аварії чи обставини непереборної сили в розумінні ст. 192 МК України. Ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад на лафеті, шляхом буксирування). Сам по собі факт перебування автомобіля марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 на СТО не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 МК України не перериває, встановлений ч.1ст.95 МК України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту. Вважає, що посадові особи Волинської митниці ДФС при винесенні постанови від 15.03.2017 року у справі про порушення митних правил №0392/205050700/17 діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил від 15 березня 2017 року складеної заступником начальника Волинської митниці ДФС України Негріч Л.М. визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Главою 55 Розділу ХІІ Митного кодексу України передбачено, що переміщення громадянином транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмового зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України у цьому Кодексі термін «товари» вживається у такому значенні - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Частина 1 ст. 90 МК України визначає, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Частиною 1 ст. 95 Митного кодексу України визначено, що для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб).

Таким чином, транспортний засіб марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, будучи рухомою річчю в силу ст. 181 ЦК України, підпадає під термін «товар», визначений у диспозиції ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Відповідно до ст. 93 Митного кодексу України товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Із досліджених, наданих сторонами доказів встановлено, що 12.02.2017 року близько 00 годин 58 хвилин на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, який слідував з України в Республіку Польща під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

Під час здійснення митного контролю та перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік» транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення ЄАІС ДФС, а також опитуванні громадянина ОСОБА_1 було виявлено, що 04.11.2016 року гр. України ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «CISTROEN XANTIA» куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, в режимі транзит.

Термін вивезення транзиту вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 14.11.2016 року.

Однак, станом на 12.02.2017 року гр. України ОСОБА_1 не вивіз за митний кордон України автомобіль. Фактично «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, був доставлений у митницю призначення 12.02.2017 року о 00 год. 58 хв.

Згідно ч. 1 ст. 493 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

В ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

За частиною третьою цієї статті відповідальність несуть особи за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів.

Так, позивач, не вивіз вказаний автомобіль за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк. Внаслідок викладеного у відношенні позивача було порушено справу про порушення митних правил, складено протокол про порушення митних правил від 12 лютого 2017 року на підставі якого винесено постанову від 15 березня 2017 року.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №0392/205050700/17 від 12.02.2017 року позивач - ОСОБА_1 не заперечив, що перевищив встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб.

Однак, в обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, що у позивача були перешкоди, які не давали можливості вивезти автомобіль.

В протоколі зазначено, що 16.11.2016 року гр. ОСОБА_1 повідомив Івано-Франківську митницю ДФС про неможливість вивезення транспортного засобу марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3. При перетині кордону гр. ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення автомобіля, причина не вивезення поломка транспортного засобу та надав такі документи: довідка ТзОВ «Карпати Мотор» про діагностику автомобіля №14 від 10.02.2017 року, акт №F000021304 здачі прийняття робіт від 10.02.2007 року, квитанція заказ-наряду №F000021304 від 10.02.2017 року, свідоцтво №100009078 про реєстрацію платника податку на додану вартість, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №838659, акт № від 10.02.2017 року передання - прийняття дорожньо-транспортного засобу його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, попередній наряд-замовлення №6686 від 10.02.2017, акт № від 10.02.2017 року передання-прийняття дорожньо транспортного засобу його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, довідка виконавчого комітету Ясеневопільнівської сільської ради, про неможливість пересування транспортних засобів 13-14 листопада в зв'язку з погодніми умовами, довідка про проведення діагностики автомобіля від 03.02.2017 року, наряд замовлення № від 02.02.2017 року, фіксальний чек №00000023 від 02.02.2017 року, наряд-замовлення № від 02.02.2017 року, фіксальний чек №00000024 від 02.02.2017 року, довідка №16 від 02.02.2017 року про перебування автомобіля на ремонті, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №369539, свідоцтво №12594334 про реєстрацію платника податку на додану вартість, лист про надання інформації Івано-Франківської митниці ДФС.

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених устатті 192цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно положень ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1ст. 460 МК Українив чинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначені норми чітко визначають умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихіне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямованих проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожнього руху, життю чи здоров»ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини події.

Крім цього, відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року №657, обставин непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи назвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов»язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші назвичайні та невідворотні за таких умов події; Аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв»язку з якою товари, транспортні засобі, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Аварія техногенного характеру - масштабна аварія на техногенному об»єкті в результаті якої потерпає велика кількість людей і яка може спричинити екологічну катастрофу, виникають в основному на потенційно техногенно-небезпечних об»єктах. До них належать, зокрема: хімічно небезпечні об»єкти, вибухо- та пожежнонебезпечні об»єкти і гідродинамічні об»єкти, радіаційно небезпечні об»єкти. Обов»язковою ознакою аварій техногенного характеру є широкий спектр враження.

На підставі ст. 1 Закону України «Про об»єкти підвищеної небезпеки» аварія на об»єкті підвищеної небезпеки - небезпечна пдія техногенного хпопктеру, що виникла внаслідок зміни під час експлуатації об»єкта підвищеної небезпеки (наднормативний викид небезпечних речовин, пожежа, вибух тощо) і яка спричина загибель людей чи створює загрозу життю і здоров»ю людей та довкіллю на його території і /або за його межами.

У даному випадку технічна несправність транспортного засобу не відноситься до аварії у розумінні п.2 розділу розділу VIII вищевказаного Порядку та Закону.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально впровадженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб потребував ремонту, завданих в результаті аварії або дії обставин непереборної сили або аварії. Надані ним до митного контролю документи свідчать про проведення діагностики та ремонт транспортного засобу марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 уже після закінчення терміну вивезення транспортного засобу за межі України, а саме з 15.11.2016 року, хоча діагностику з виявлення, тобто початок ремонту, провели лише 03.02.2017 року.

Згідно документів, які містяться в матеріалах справи, не встановлено факту обставин непереборної сили чи аварії та дані документи не є належними доказами у справі, оскільки право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб»єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 та надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Отже, до автомобіля марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до ст.95 МК України, у зв»язку з поломкою транспортною засобу, не може застосовуватись поняття аварії чи обставин непереборної сили в розумінні ст. 192 Митного кодексу України.

Разом з тим, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти автомобіль марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 за межі митної території України за допомогою інших способів, наприклад на лафеті, шляхом буксирування, оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивизення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом.

Втім про обставини, які перешкоджали позивачу виконати свій обов'язок у встановлений строк, він повідомив митний орган 16.11.2016 року, тобто лише після закінчення терміну транзиту, який закінчився 14.11.2016 року.

Таким чином, сам по собі факт перебування автомобіля марки «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3. на СТО не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 Митного кодексу України не перериває, встановлений ч.1ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного траспорту.

Крім того, суд критично оцінює твердження представника позивача, що постанова в справі про порушення митних правил від 15 березня 2017 року, складена заступником начальника Волинської митниці ДФС України Негріч Л.М., винесена всупереч вимогам ст. 526 Митного кодексу України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки постанову винесено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та яку ніхто не повідомляв про розгляд справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Як встановлено в ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Згідно ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 488 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил. Згідно ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу ДФС, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення. У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою. У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Статтями 524, 525, 526 Митного кодексу України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Даними протоколу від 12.02.2017 року №0392/205050700/17 встановлено, що протокол про порушення митних правил №0392/205050700/17 складений у присутності особи, що притягується до відповідальності гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який надав пояснення щодо виявленого правопорушення, у графі «Пояснення, зауваження особи, що притягається до відповідальності» власноручно записав, що з протоколом згідний, зауважень немає. Примірник протоколу отримав 12.02.2017 року. ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить його підпис у протоколі, де зазначено, що розгляд справи відбудеться 15 березня 2017 року з 10.00 год. до 12.00 год. за адресою: Україна, Волинська обл.., Любомльський р-н., с.Римачі, Волинська митниця ДФС.

Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи про порушення митних правил. Проте на розгляд справи не з»явився.

Таким чином, твердження представника позивача, що постанова в справі про порушення митних правил від 15 березня 2017 року винесена всупереч вимогам ст. 526 Митного кодексу України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є безпідставними.

Крім того, представник позивача в обгрунтування заявлених вимог вказує на те, що митними органами на позивача було накладено адміністративне стягнення поза межами строку давності накладення адміністративного стягнення.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач 04.11.2016 року по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Краківець» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «CISTROEN XANTIA» куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, в режимі транзит.

Термін вивезення транзиту вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 14.11.2016 року.

Станом на 12.02.2017 року гр. України ОСОБА_1 не вивіз за митний кордон України автомобіль. Фактично «CISTROEN XANTIA», куз. НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, був доставлений у митницю призначення 12.02.2017 року о 00 год. 58 хв.

При перетині кордону гр. ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення автомобіля.

12.02.2017 року державним інспектором відділу митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Гриб О.В. складено протокол за №0392/205050700/17 про порушення митних правил позивачем - ОСОБА_1.

15.03.2017 року заступником Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0392/205050700/17, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статтей. При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

На думку суду, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки ОСОБА_1 не виконаний обов'язок щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України або розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, на переконання суду, таке правопорушення є триваючим.

Отже, термін вивезення транзиту вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 14.11.2016 року, звернення до Івано-Франківської митниці написане і зареєстроване 16.11.2016 року. А сам факт виявлення правопорушення мав місце 12.02.2017 року, то оскаржувана постанова від 15.03.2017 року була винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. у межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає безпідставним висновок представника позивача про те, що відповідачем пропущений строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил та винесенні постанови про порушення митних правил №0392/205050700/17 від 15.03.2017 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. діяв правомірно, а тому підстав для її скасування не має, тому суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо строку звернення позивачем до суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 99 КАС України, ст. 289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частина 1 ст. 100 КАС України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В даному випадку постанова в справі про порушення митних правил № №0392/205050700/17 від 15.03.2017 року була винесена без участі позивача. 01.04.2017 року працівниками пошти поштове відправлення, в якому знаходилась постанова було залишино дружині особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як слідує із клопотання про поновлення строку, позивач в цей час перебував за кордоном, у зв»язку з цим постанова не була оскаржена у встановлені строки, а тому у суду достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і цей строк слід поновити.

На підставі ст.ст. 4, 90, 92, 93, 95, 460, 467, 469, 470, 478, 481, 488, 493, 494, 522, 524, 525, 526 Митного Кодексу України, керуючись ст. ст.6-12, 86, 128, 160-163, 167, 184-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Негріча Леоніда Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області. протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Федів Л.М.