Справа № 509/2802/17
Суддя: Кириченко П. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/2802/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Кириченко П.Л. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, секретаря Авангардівської селищної ради Щур Валентини Василівни про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом, у якому просив суд: визнати незаконною бездіяльність секретаря Авангардівської селищної ради Щур Валентини Василівни по розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 18 липня 2017 року; зобов'язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області у п'ятиденний строк, з дня набрання постановою законної чинності, надати ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 18 липня 2017 року, засвідчені копії запитів про проведення спеціальної перевірки відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 та довідки у разі її наявності; стягнути з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на користь позивачки судові витрати у сумі 1280 грн., посилаючись на порушення відповідачами Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», «Про місцеве самоврядування в Україні».

В порядку скороченого провадження, відповідачам було направлено копію ухвали та позову для ознайомлення та надання заперечень у встановлений строк. Представник відповідача надав до суду лист, в якому просив суд, відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість..

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-УІ (далі - Закон № 2939-УІ)визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст.3 Закону № 2939-УІ, право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

Оцінюючи зміст запитуваної інформації суд доходить висновку, що вона відноситься до іінформації, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-VІ).

Умови, за яких можливо поширити конфіденційну інформацію, також передбачені частиною першою статті 29 Закону України «Про інформацію», відповідно до якої інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Вбачається, що з урахуванням положень частини другої статті 7 Закону № 2939-VІ та частини другої статті 32 Конституції України суспільними інтересами (інтерес громадськості), у яких конфіденційна інформація може бути поширена, є лише інтереси національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вимога частини першої статті 29 Закону України «Про інформацію» щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її відображає принцип пропорційності обмеження права, який є аспектом принципу верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України і через призму якого досліджується правомірність будь-якого обмеження права, в тому числі права на отримання інформації.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Окремо суд наголошує, що згідно п. 7 ст.6 Закону № 2939-УІобмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Сільський , селищний , міський голова відповідно до пп. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, 18 липня 2017 року звернувся із запитом на інформацію до Авангардівської селищної ради у якому просив надати засвідчені копії запитів про проведення спеціальної перевірки відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 та Довідки про результати спеціальної перевірки відомостей ОСОБА_3 у разі її наявності.

25.07.2017 позивачем отримано з Авангардівської селищної ради відмову в задоволенні запиту на інформацію, підписану секретарем селищної ради, відповідальною особою з питань запитів на інформацію Авангардівської селищної ради В.В. Щур, з посиланням на конфіденційність запитуваної інформації та на те, що запитувана інформація є об'єктом захисту персональних даних.

Відповідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», який є спеціальним законом, що регламентує порядок доступу до публічної інформації, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Застосування відповідачем та судом інших норм права при розгляді питань щодо доступу до публічної інформації суперечить приписам ч. 2 Прикінцевих положень до Закону України «Про доступ до публічної інформації», за якими, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства України застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядники публічної інформації під час віднесення публічної інформації до інформації з обмеженим доступом повинні застосовувати приписи Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки публічна інформація є обмеженою лише у випадках, передбачених цим Законом, норми якого є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про інформацію».

Відповідно до ст. 24 ч.3 ЗУ «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Позивачка просить визнати незаконну бездіяльність відповідача Щур В.В. як секретаря селищної ради , з матеріалів справи видно , що відповідач секретать селищної ради 25.07.2017 року склала та направила відповідь позивачу на її публічний запит від 18.07.2017 року , не погодження з позицією позивачки , щодо змісту відповіді , не можу бути розглянута судом , як незаконна бездіяльність , а тому в цій частині суд вважає можливим відмовити у задоволені позову .

З урахуванням змісту запиту позивачки від 18.07.2017 року, порядку проводження державної служби секретаря селищної ради , суд вважає , що посадова особа повинна надати відповідь щодо публічної інформації. , а тому в цій частини позовні вимоги підлягають задоволенню .

При поданні позову представник позивача сплатив судовий збір в сумі 1280 грн. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковму задоволенню , а тому, відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування понесених судових витрат підлягають стягненню з відповідача - Авангардівської селищної ради.

Керуючись ст.ст. 6, 70, 71, 94, 112, 161-163 , 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, секретаря Авангардівської селищної ради Щур Валентини Василівни про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково .

Зобов'язати посадових осіб Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 відповідно до запиту на інформацію від 18 липня 2017 року.

В іншої частині відмовити .

Стягнути з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 грн..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Овідіопольський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя