Справа № 643/8755/17
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/8755/17
Провадження № 2-а/643/330/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді -Майстренко О.М. , при секретарі - Шабатько Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірним рішення про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001), визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, яке викладено в протоколі управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо розгляду спірних питань, які виникають під час призначення, перерахунку та виплати пенсій від 31.05.2017 року, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) незаконним,скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, яке викладено в протоколі управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо розгляду спірних питань, які виникають під час призначення, перерахунку та виплати пенсій від 31.05.2017 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001), зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) з 30.05.2017 року, тобто з дати звернення, виходячи із розрахунку 90 (дев'яносто) % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи відповідно до довідки про заробітну плату №18-267 від 19.05.2017 року, виданої прокуратурою Харківської області, без обмежень її максимального розміру, встановлених діючим законодавством та з одночасною виплатою.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він працює в органах прокуратури України з 01.08.1996 року до цього часу.

Позивачу призначено пенсію на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року у справі №643/11596/16а, якою зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначити пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 28.12.2014 року) з 06.09.2016 року, виходячи з розрахунку 60% від суми місячного заробітку за 60 календарних місяців перед зверненням за пенсією.

Враховуючи наявність права на пенсійне забезпечення за вислугу років при наявності стажу роботи 20 років, виходячи із розрахунку 90 (дев'яносто) % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, без обмежень її максимального розміру, встановлених діючим законодавством та з одночасною виплатою, 30.05.2017 року я звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - Відповідач) з заявою про перерахунок моєї пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року).

09.06.2017 року позивач отримав лист з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 09.06.2017 за № 450/п-3 разом із рішенням від 31.05.2017 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років із розрахунку 90% без обмежень з одноразовою виплатою.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем зазначено про наступне: «Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України № Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначалися відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, підстава для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату №18-267 від 19.05.2017 року із розрахунку 90% без обмежень з одноразовою виплатою відсутня та в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно його заяви від 30.05.2017 року відмовлено.

Позивач вважає дії управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова протиправними, а рішення зазначеного управління від 31.05.2017 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 90 (дев'яносто) % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, без обмежень її максимального розміру, встановлених діючим законодавством та з одночасною виплатою незаконним , у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова подав заперечення проти позову та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України з 01.08.1996 року до цього часу.

Позивачу призначено пенсію на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року у справі №643/11596/16а, якою зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначити пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 28.12.2014 року) з 06.09.2016 року, виходячи з розрахунку 60% від суми місячного заробітку за 60 календарних місяців перед зверненням за пенсією.

Враховуючи наявність права на пенсійне забезпечення за вислугу років при наявності стажу роботи 20 років, виходячи із розрахунку 90 (дев'яносто) % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, без обмежень її максимального розміру, встановлених діючим законодавством та з одночасною виплатою, 30.05.2017 року я звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - Відповідач) з заявою про перерахунок моєї пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року).

09.06.2017 року позивач отримав лист з управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 09.06.2017 за № 450/п-3 разом із рішенням від 31.05.2017 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років із розрахунку 90% без обмежень з одноразовою виплатою.

Згідно із ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

До 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, наведених у ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001), у тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Зазначені положення Закону дають мені право на перерахунок пенсії за вислугу років, оскільки на час звернення до Відповідача я пропрацював на прокурорських посадах 20 років 9 місяців та 29 днів (з 01.08.1996 по 30.05.2017). Крім цього, половина строку навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого (на цей час Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого) складає 2 роки 4 місяці 28 днів (з 01.09.1991 по 27.06.1996).

Таким чином, станом на 30.05.2017 року вислуга років, яка надає мені право на пенсію згідно із Законом України «Про прокуратуру», фактично складала 23 роки 2 місяці 27 днів, що є законною підставою для забезпечення належним пенсійним забезпеченням та перерахунок мені пенсії за вислугу років.

Водночас Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, наведено перелік періодів та років вислуги, необхідних для отримання пенсії, та скасовано дію положення частини першої вказаної статті про призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, а Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не підлягають призначенню.

Однак статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому критеріями, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, є «звуження обсягу прав та свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики» (рішення Конституційного Суду України від 11.10.05 № 8-рп/2005).

Відповідно до рішень Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, в органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

При цьому Конституційний Суд України вважає, що багато таких "пільг", встановлених, зокрема Законом України "Про прокуратуру", є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності цієї категорії громадян, ефективного функціонування відповідного органу.

Зупинення дії конституційного права на забезпечення передбаченого статтею 46 Конституції України рівня життя можливе лише за умови введення відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 та пункту 19 статті 92 Конституції України надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України).

Таким чином, виходячи із викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави, а встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права (рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007).

Згідно з частиною 1 статті 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності очікування суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Правові позиції Конституційного Суду України, викладені в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011, вказують на те, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із зазначеною нормою та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» принцип верховенства права застосовується судом з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та судової практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин підлягає врахуванню те, що при вирішенні питань щодо порушення державами - учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позивач, перебуваючи на службі в органах прокуратури, мав законні сподівання на отримання пенсії за вислугу років за наявності 20 - річного стажу відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001), яких необґрунтовано був позбавлений незаконною відмовою управління пенсійного фонду.

Статтею 21 Конституції України встановлено рівність усіх перед законом.

Дотримання цього принципу означає, зокрема, безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї і тієї ж категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях).

Принцип рівності та стабільності має бути дотримано при соціальному забезпеченні прокурорів, ураховуючи раніше чинне правове регулювання.

Правила щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001), поширюються не тільки на прокурорів, які мали необхідний трудовий стаж, що надавав їм право на призначення пенсії за вислугу років до введення в дію нового правового регулювання, але й тих, хто почав свою професійну діяльність на посаді прокурора в період дії законодавства, що передбачало право виходу на пенсію зі стажем роботи не менше 20 років.

Однак у результаті прийняття Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011, а у подальшому Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII прокурори, що звернулися із заявою про призначення пенсії після набуття чинності вказаних законів, перебувають у різному правовому становищі порівняно із прокурорами, що звернулись з аналогічними заявами до введення в дію вищезазначених норм, що є порушенням принципів правової визначеності та рівності всіх громадян, в даному випадку - прокурорів.

Таким чином, внесенням змін до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ та припинення призначення пенсій за вислугу років Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII суттєво звужено зміст та обсяг соціальних гарантій працівників прокуратури, а саме: гарантоване Конституцією право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги; зменшено відсотки розміру пенсії від розміру заробітної плати, порядку її розрахунку та скасовано право прокурора на пенсійне забезпечення за вислугу років.

За вищенаведених обставин діями відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) порушено взяті на себе державою конституційні гарантії соціальної захищеності, чим позбавлено позивача гарантованого права на пенсійне забезпечення.

Таким чином в судову засіданні достовірно встановлено порушення права позивача на перерахунок пенсії, достатніх підстав для відмови у перерахунку відповідачем не наведено, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 128, 160, 161, 162, 163, 183, 186 КАС України, Конституцією України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001).

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, яке викладено в протоколі управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо розгляду спірних питань, які виникають під час призначення, перерахунку та виплати пенсій від 31.05.2017 року, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001)- незаконним.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, яке викладено в протоколі управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо розгляду спірних питань, які виникають під час призначення, перерахунку та виплати пенсій від 31.05.2017 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001).

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) з 30.05.2017 року, тобто з дати звернення, виходячи із розрахунку 90 (дев'яносто) % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи відповідно до довідки про заробітну плату №18-267 від 19.05.2017 року, виданої прокуратурою Харківської області, без обмежень її максимального розміру, встановлених діючим законодавством та з одночасною виплатою.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Майстренко О.М.