Справа № 805/1714/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №805/1714/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Сущенко В.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року по справі № 805/1714/17-а (головуючий І інстанції Аля'бєв І.Г.) за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним наказу, поновлення на посаді, скасування висновку, стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним наказ №804-к від 07.04.2017 року та скасування п.2 цього наказу в частині звільнення з посади прокурора Мар'їнського відділу Волноваської місцевої прокуратури та з органів прокуратури Донецької області з підстав грубого порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості, у чесності органів прокуратури, втручання чи будь-який інший вплив у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність органів поліції, у тому числі шляхом дій; поновлення радника юстиції на посаді прокурора Мар'їнського відділу Волноваської місцевої прокуратури та в органах прокуратури Донецької області з 07.04.2017 року; визнання незаконним та скасувати висновок службової перевірки, який став підставою для видання наказу прокурора Донецької області №804-к від 07.04.2017 року; зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, тобто з 07.04.2017 року по 12.04.2017 року (за 2 дні 10.04.2017 року та 11.04.2017 року); зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки по день фактичної її видачі, тобто з 07.04.2017 року по момент її отримання; визнання бездіяльності при розгляді звернення від 21.01.2017 року щодо дій керівника Волноваської місцевої прокуратури протиправною та зобов'язання надати відповідь на звернення згідно вимог Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції взагалі не враховано процесуальні порушення при проведенні службової перевірки від 06.04.2017 року, які стали підставою для видання спірного наказу про звільнення, а саме: при її призначенні, продовженні термінів і закінченні та складанні висновків не повідомлено жодним чином, що унеможливлювало реалізацію будь-яких прав при її проведенні. Суд не звернув увагу на порушення відповідачем вимог п.6.2.3, п.10.4, п.10.3 Інструкції №104 від 24.09.2014р. Крім того, судом не звернуто жодної уваги на невідповідність висновків службової перевірки фактично встановленим нею обставинам, а саме наявність порушень Кодексу професійної етики та поведінки з боку ОСОБА_5, встановлених в ході перевірки, та зазначення про відсутність таких порушень в резолютивній частині висновків службової перевірки. Судом надано неналежну оцінку порушенням з боку прокуратури Донецької області при складанні наказу про звільнення, а саме на некоректність посилання на певні норми права. Крім того, безпідставно не прийнято до уваги факт порушення відповідачем строків притягнення до дисціплінарної відповідальності. Крім того, не враховано факт затримки видачі трудової книжки та здійснення розрахунку.

Представник відповідача під час апеляційного провадження проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з липня 1999 року працював в органах прокуратури Донецької області, з 15.12.2015р. був призначений прокурором Волноваської місцевої прокуратури Донецької області та з 03.02.2017р. призначений на посаду прокурора Мар'їнського відділу Волноваської місцевої прокуратури .

Наказом Прокуратури Донецької області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 07 квітня 2017 року № 804-к позивача звільнено з посади прокурора Маріїнського відділу Волноваської місцевої прокуратури та з органів прокуратури Донецької області за грубе порушення вимог Закону № 1697-VII, правил прокурорської етики, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості, у чесності органів прокуратури, втручання чи будь-який інший вплив у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність посадових осіб органів поліції, у тому числі шляхом дій.

Статтею 16 Закону України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року N 1697-VII (далі Закон N 1697-VII) визначено гарантії незалежності прокурора, згідно частини 1 якої незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У частині 3 цієї статті встановлено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 51 Закону N 1697-VII визначено підстави звільнення прокурора з посади.

Водночас, статтею 43 Закону N 1697-VII визначені підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, згідно частини 1 якої прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження , зокрема, з таких підстав:1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення.

У відповідності з п. 51 розділ XIII Перехідні Положення Закону N 1697-VII. до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону: дисциплінарне провадження щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 6 листопада 1991 року N1795-XII.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого Верховною Радою України N 1796-XII від 06.11.91 року (далі Статут) визначено, що дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

За приписами статті 9 Статуту дисциплінарними стягненнями є, зокрема, звільнення.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Законом України «Про прокуратуру», поряд з загальними підставами для звільнення, визначено спеціальну підставу для звільнення в порядку дисциплінарного провадження.

Спірним наказом позивача було звільнено саме у порядку дисциплінарного провадження.

Згідно до вимог статті 11 Статуту дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців. За один і той самий проступок може бути накладене тільки одне дисциплінарне стягнення. (ст..12 Статуту).

Згідно п. 2.1. наказу Генерального прокурора України «Про організацію роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України» від 22 вересня 2014 року № 17гн до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, відноситься кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи 27.01.2017 року до Прокуратури Донецької області надійшло клопотання ОСОБА_5 від 26.01.2017 року про призначення службової перевірки щодо неправомірних дій з боку заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_6, прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та 30.01.2017 року скарги заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо неправомірних дій з боку керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_5

На підставі наведених заяв наказом Прокуратури Донецької області від 06.02.2017р. №384-у було призначено проведення службової перевірки.

У відповідності до наказу №546-к від 17.02.2017р. до складу комісії було включено прокурора відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції ОСОБА_7

За наслідками проведеної перевірки було складено висновок від 06.04.2017р., яким встановлено, що ОСОБА_3 у порушення п.п. 1, 3, 4 ч.4 ст.19 Закону України «Про прокуратуру», ч.ч. 1, 2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.16 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, в інтересах третіх осіб, в умовах конфлікту інтересів, за сприяння заступника керівника цієї є прокуратури ОСОБА_6, здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001536 за зверненням ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_9, надавав вказівки щодо здійснення конкретних слідчих дій, спрямованих на обмеження конституційних прав громадянина (проведення обшуків, вилучення оргтехніки, тощо). При цьому, в порушення п.1 ч.4 ст.19 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 4, 6, 9, 13 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури ОСОБА_3 неповажливо ставився до працівників правоохоронних органів, так і до громадянина ОСОБА_9, в своїх особистих інтересах та в інтересах третіх осіб чинив тиск на них, виявляв необ'єктивність та несправедливість. Вчинення ним даного дисциплінарного проступку є несумісним з подальшим перебуванням на роботі в органах прокуратури. Зазначене згідно п.п. 1, 5, 6, 8 ч.1 сь.43 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для притягнення заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та прокурора Мар'їнського відділу цієї прокуратури ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Наведені порушення підтверджуються копіями документів, долучених до матеріалів справи.

Комісія дійшла до наступних висновків: 1) визнано, що з боку керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не встановлено порушень вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури; 2) визнано, що з боку першого заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_10 не встановлено порушень вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури; 3) проведеною службовою перевіркою встановлено порушення заступником керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_6 вимог закону України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, що свідчить про необхідність притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади та органів прокуратури Донецької області; 4) проведеною службовою перевіркою встановлено порушення прокурором Мар'їнського відділу Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вимог Закону України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, що свідчить про необхідність притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади та органів прокуратури Донецької області.

З висновком службової перевірки позивач був ознайомлений 10.04.2017р.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту прокуратури України передбачено, що працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя. Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоду інтересам держави та суспільства.

Відповідно до підпункту 1, 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов'язаний виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Визначення основних принципів і моральних норм, якими повинні керуватися працівники прокуратури при виконанні своїх службових обовязків та поза службою міститься у Кодексі професійної етики та поведінки працівників прокуратури затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123 (далі Кодекс професійної етики).

Відповідно до статті 6 Кодексу професійної етики при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має поважати права та свободи людини і громадянина відповідно до вітчизняних та міжнародних правових норм, усвідомлюючи, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 9 Кодексу професійної етики встановлено, що працівник прокуратури зобовязаний діяти справедливо, неухильно дотримуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації конституційних повноважень прокуратури, бути обєктивним у своїх стосунках з органами влади, громадськістю та окремими особами. Він має усвідомлювати соціальну значущість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством у забезпеченні захисту прав людини і громадянина та відстоюванні інтересів держави.

Працівник прокуратури має прагнути досягнення справедливого балансу між правами та свободами особи і загальними інтересами суспільства.

Він повинен дотримуватися пріоритету інтересів: представляючи інтереси держави у відносинах з іншими особами, зобов'язаний діяти виключно в інтересах держави.

Згідно ст. 13,16 Кодексу професійної етики працівник прокуратури, незважаючи на особисті інтереси, повинен вживати всіх можливих заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, не допускати вчинення дій чи бездіяльності, які можуть його спричинити або створити враження про наявність такого конфлікту. Працівник прокуратури має неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів корупції.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок в органах прокуратури України затверджена наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014р. №104, згідно п 3.5 якої службове розслідування (перевірка) проводиться у строк не більше одного місяця з дня його призначення. У разі необхідності за мотивованим рапортом голови комісії визначений строк може бути продовжено уповноваженим керівником, який призначив службове розслідування (перевірку), але не більш ніж на один місяць.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, термін проведення перевірки було продовжено до 04 квітня 2017 року на підставі рапорту, погодженим з прокурором області, та не перевищує двох місяців.

Під час проведення службової перевірки позивачем неодноразово надавалися письмові пояснення стосовно підстав проведення службової перевірки, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

За наслідками проведеної службової перевірки було складено висновок від 06.04.2017 року, який відповідає вимогам п.10.3, п.10.4 Інструкції №104.

За приписами ч.1 ст..12 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарне порушення було вчинено позивачем у період з жовтня 2016р. по січень 2017р. Про факт порушення відповідачу стала відомо 27.01.2017р. після отримання клопотання керівника Волноваської місцевої прокуратури від 26.01.2017р. З 06.02.2017р. по 06.04.2017р. проведено службову перевірку. Тобто, відповідачем було дотримано встановлені строки застосування дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи також вбачається, що з метою ознайомлення з наказом про звільнення, висновком службового розслідування, для видачі трудової книжки, здачі службового посвідчення та флеш-ключа Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року позивача було викликано до приміщення прокуратури. Однак, позивач не з'явився за викликом, трудову книжку не отримав. У зв'язку з цим, прокуратурою Донецької області від 07.04.2017 року (у день звільнення) спрямовано позивачу повідомлення №11/484-501вих.17 про необхідність прибуття у зручний час до прокуратури Донецької області для ознайомлення з вказаними документами та отримання трудової книжки. Одночасно з цим листом позивачу надіслано повідомлення про звільнення та копію відповідного наказу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відсутності з боку відповідача порушень вимог законодавства про працю.

Питання проходження служби в органах прокуратури врегульовано Законом України «Про прокуратуру», який не передбачає стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволені позову в цій частині.

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

Порядок перевірки заяв про дисциплінарне порушення прокурорів регламентовано Дисциплінарним статутом прокуратури України та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24 вересня 2014 року № 104 (далі Інструкція № 104).

Як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача від 27.01.2017р. щодо протиправних дій керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було розглянуто у порядку Дисциплінарного статуту, що засвідчується висновком службової перевірки від 06.04.2017р., згідно п.2 якого визнано, що з боку першого заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_5 не встановлено порушень вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року по справі № 805/1714/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року по справі № 805/1714/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 серпня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 18 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.