Справа № 813/2560/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року № 813/2560/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (надалі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надлі - відповідач 2), в якій просить суд:

-визнати протиправними рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, а саме - повідомлення про нікчемність правочину щодо визнання нікчемним переказу коштів (трансакція), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), та переказу коштів (транзакції), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 1723 грн. 26 коп. (одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок) з призначенням платежу «Оплата процентів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) - та скасувати його;

-зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення додаткової інформації щодо рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , із зазначенням суми до виплати у розмірі 171 723 грн. 26 коп. (сто сімдесят одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок).

Ухвалою судді від 14.07.2017 року відкрито провадження, у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 травня 2016 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (надалі - ПАТ «Банк Михайлівський») був укладений договір №980-046-000001859 банківського рахунку Поточний рахунок «Ощадний», відповідно до якого на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2. На цей рахунок позивачем було внесено 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується квитанцією №50658 від 4 травня 2016 року. Також, 04 травня 2016 року було укладено договір №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року. Відповідно до договору з вищевказаного поточного рахунку позивача було переведено 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) на рахунок ТОВ Інвестиційно - розрахунковий центр» (надалі- Сторона 2). Внесення коштів підтверджується квитанцією (платіжним дорученням) №50651 від 04 травня 2016 року. Відповідно до умов договору, Сторона 2 повертає грошові кошті та відсотки позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» НОМЕР_2 19 травня 2016 року було здійснено дострокове повернення коштів на поточний рахунок позивача відповідно до вищезазначених договорів, включаючи відсотки за користування грошима. На момент укладання договору 04 травня 2016 року інформації з боку уповноважених представників (повірених осіб) про обмеження (заборон) на вчинення банківських операцій, зокрема тих, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб чи припинення з ними правовідносин з приводу представництва інтересів банку у відносинах з клієнтами мені не надавалось, враховуючи те, що банк зобов'язаний повідомити цю інформацію. У зв'язку з чим, договір №980-046-000001859 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 04 травня 2016 року був укладений, та грошові кошти направлені, що підтверджує платіжне доручення про здійснену транзакцію. Також, на момент дострокового повернення коштів на поточний рахунок позивача відповідно до вищезазначених договорів, включаючи відсотки за користування грошима. 19 травня 2016 року інформації з боку уповноважених представників (повірених осіб) про обмеження (заборон) на вчинення банківських операцій, зокрема тих, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб чи припинення з ними правовідносин з приводу представництва інтересів банку у відносинах з клієнтами мені не надавалось, враховуючи те, що банк зобов'язаний повідомити цю інформацію. У зв'язку з чим, дострокове повернення моїх коштів на мій поточний рахунок відповідно до вищезазначених договорів, включаючи відсотки за користування грошима від 19 травня 2016 року було здійснено правомірно, та грошові кошти направлені та зараховані на мій рахунок, що підтверджує довідка про стан рахунку НОМЕР_2 №ЗГ1(К)/17621 від 21 вересня 2016 року про здійснену транзакцію. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 року прийнято рішення №812 про запровадження з 23.05.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно. 15 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам, але ОСОБА_1, не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає бездіяльність відповідача, щодо не включення ОСОБА_1 до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною, а відтак просить задовільнити позов в повному обсязі.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних у ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович проти позову заперечив, подав заперечення на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що 04.05.2016 року між позивачем та ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» був укладений договір №980-046-000232255 згідно умов якого: позивач передає ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» як Стороні 2 у власність грошові кошти в розмірі 170 000,00 гривень (пункти 1.1., 1.2.); позивач та ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» підтвердили, що даний договір є договором позики та регулюють відносини пов'язані з наданням позики позивачем ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр», у зв'язку з чим взаємовідносини регулюються ст.1046 - 1053 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики (пункт 8.3.). 19.05.2016 року з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» позивачу було здійснено повернення 171 723,26 грн. на його банківський рахунок. З 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. Згідно з ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VІ (надалі - Закон №4452-VІ) протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу положень Закону на уповноважену особу покладено обов'язок, щодо підтвердження законності дій позивача та те, що такі дії не мають на меті штучного збільшення витрат Фонду на суму гарантованого відшкодування позивачу. Кошти за такими вкладом позивача можуть бути виплачені виключно після проведення аналізу та підтвердження відсутності ознак штучного збільшення витрат Фонду.

Так, за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» та 6 місяців після початку ліквідації, Уповноваженою особою Фонду наказом №42/2 від 01.06.2016 року затверджені висновки, які викладені в акті № 2 від 01.06.2016 року.

Комісією встановлено, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно Банку діяла постанова №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» затверджена Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року (надалі - Постанова №917), у відповідності до якої, на підставі норм статей 7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», статей 66, 67, 73, 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» глав 3, 5, розділу І, та глави 12 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 року за №346, встановлено факт здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних, встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

27 квітня 2016 року, постановою Правління Національного банку України №295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року №917/БТ встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» (надалі - Постанова № 295) обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 18.05.2016 року Банк уклав із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги №1805 та 19.05.2016 року Банк уклав із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги №1. Банк здійснив розрахунок за даними договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму: 870 000 000,00 гривень - за договором відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року; 561 585 182,51 гривень - за договором відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016 року.

Таким чином, 19 травня 2016 року Банк здійснив кредитну операцію на загальну су 1 431 585 182,51 гривень шляхом укладення договорів відступлення прав вимоги №1805 від року та №1 від 19.05.2016 року з подальшим проведенням розрахунків за ним.

Станом на 19.05.2016 року, обсяг кредитних операції з юридичними особами без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, надавав можливість Банку надавати кредити у сумі 180 966 027,90 грн.

Таким чином, Банком порушено обмеження, що накладені Постановою №917 зі змінами внесеними Постановою №295, в частині проведення кредитних операцій на суму 1 431 585 182,51 гривень, на підставі укладених з ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року при відсутності права на укладення таких правочинів.

З наведеного вбачається, що договори відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п.2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на підставі нікчемних правочинів, а саме договору відступлення прав вимоги №1805, договору відступлення прав вимоги №1 - 19.05.2016 року, тобто в день перерахування коштів, Товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам.

Внаслідок вчинення ряду нікчемних правочинів, які відповідно до положень Цивільного кодексу України, не створюють жодних юридичних наслідків, на рахунки позивача та на рахунки ще 12159 фізичних осіб, всупереч вимогам закону, було зараховано 1 298 015 973,74 грн.

Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 року №42/2 затверджені результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 гривень, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначає, що договір позики №980-046-000232255 від 04.05.2016 року на суму 170 000, 00 грн. є двостороннім (без участі банку як повіреного) з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», який по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону №4452-VI.

Отже, гарантії Закону №4452-VI не поширюється на ситуацію з позивачем, а кошти зараховані 19.05.2016 року на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у зв'язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позову заперечив, подав заперечення на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що на підставі Рішення НБУ №124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення №1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 року. Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом №4452-VІ та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 року (надалі - Положення №14). З приписів ст.ст.26, 27 та 48 Закону та Розділів 111 і IV Положення №14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000.00 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників. У переданому уповноваженою особою Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, інформація про позивача відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування. У Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру вкладників використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім переліку рахунків вкладників.

Оскільки, позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснюватися відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Перелік, який складається уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом га призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування.

З наведеного також вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування.

Оскільки, Фонд гарантування є особою публічного права, то в силу приписів ст.19 Конституції України він має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством, і за відсутності правових підстав не мас права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно). Вважає, що відповідно до приписів Закону у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ще не виникло жодного обов'язку перед позивачем, і тому права позивача не могли бути порушені Фондом гарантування, жодної підстави для спонукання Фонду гарантування судом до вчинення відповідних дій на даний час не існує. Таким чином, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 травня 2016 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір №980-046-000001859 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», відповідно до якого на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2. На цей рахунок позивачем було внесено 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується квитанцією №50658 від 04 травня 2016 року.

Також, 04 травня 2016 року було укладено договір №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року. Відповідно до договору з вищевказаного поточного рахунку позивача було переведено 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) на рахунок ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» (надалі - Сторона 2). Внесення коштів підтверджується квитанцією (платіжним дорученням) №50651 від 04 травня 2016 року.

Відповідно до умов договору, Сторона 2 повертає грошові кошті та відсотки позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2016 року на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім'я позивача перераховано грошові кошти у сумі 170 000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу (ІПН НОМЕР_1), та переказу коштів (транзакції), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 1723 грн. 26 коп. (одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок) з призначенням платежу «Оплата процентів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу (ІПН НОМЕР_1).

Вказані кошти перераховані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на виконання взятих перед позивачем зобов'язань за договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року.

Грошові кошти направлені та зараховані на рахунок позивача, що підтверджує Довідка про стан рахунку НОМЕР_2 №ЗГ1(К)/17621 від 21 вересня 2016 року про здійснену транзакцію.

18 січня 2017 року позивачеві рекомендованим поштовим відправленням №172 було надіслано повідомлення про нікчемність правочину №ЗГ1(К)/17621/1 від 21 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою №05-08-127, виданою MB Поштамт-Центр Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» 11 липня 2017 року.

Позивача повідомлено, що вищезазначені перекази коштів (транзакції), здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» є нікчемними правочинами на підставі п.7-9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 року №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23.05.2016 року №81261, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23.05.2016 року по 22.06.2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016 року та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016 року включно.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.2016 року №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016 року №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 року №1702 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 року включно.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 року №4452-VI.

Згідно із положеннями п.3 ч.1 ст.2 цього Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI).

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1)визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2)визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3)визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1)призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4)приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5)затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6)приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7)встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8)встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Відповідно до ч.1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452- VI.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) (ч.1 ст.27 Закону № 4452- VI).

Згідно з ч.2 статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника (ч.3 ст.27 Закону №4452-VI).

Як встановлено під час розгляду справи, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» здійснено переказ коштів (транзакції) на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім'я позивача перераховано грошові кошти у сумі 170 000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу (ІПН НОМЕР_1), та переказу коштів (транзакції), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 1723 грн. 26 коп. (одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок) з призначенням платежу «Оплата процентів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачу (ІПН НОМЕР_1).

Однак, на думку відповідачів, вищезазначені транзакції є нікчемними правочинами на підставі п.7-9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В той же час, будь-якого рішення про визнання нікчемними договорів банківського вкладу або рахунку Уповноваженою особою Фонду не приймалось, відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку матеріали справи не містять.

Позивач не включений до Переліку вкладників на підставі припущень Уповноваженої особи Фонду, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами

Відповідно до ч. 4 ст.26 Закону №4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1)передані банку в довірче управління; 2)за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3)за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4)розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5)розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6)розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7)розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8)за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9)за вкладами у філіях іноземних банків; 10)за вкладами у банківських металах.

Згідно з ч.2 - ч.4 ст. 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1)банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2)банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3)банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійсниш такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4)банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5)банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6)банк уклав кредиті договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7)банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8)банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9)здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням позивача про дійсність вкладу.

Уповноваженою особою, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення позивачем порядку укладення Договорів.

Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину позивача або посадових осіб ПАТ «Банк Михайлівський» з приводу укладення договору банківського рахунку.

Відсутність вказаних обставин дає підстави суду стверджувати про необґрунтованість доводів відповідачів щодо нікчемності транзакцій.

У свою чергу, як стверджує позивач та не заперечується Уповноваженою особою, на поточний рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти в сумі 171 723 грн. 26 коп. (сто сімдесят одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок) перераховані до запровадження тимчасової адміністрації банку. Уповноваженою особою не надано доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, або були внесені з порушенням існуючого законодавства, тощо.

Відповідачами також не надано доказів на підтвердження факту того, що дії посадових осіб ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» щодо перерахунку коштів на рахунок позивача суперечить закону. Отже, доводи відповідачів щодо нікчемності транзакцій з перерахунку коштів з мотивів перерахування коштів на рахунки позивача від іншої особи, не ґрунтуються на нормах законодавства.

Необхідно зазначити, що переказ грошових коштів здійснювався між ТОВ «Інвестиційно- розрахунковий центр» та позивачем, а не на користь Банку чи між Банком на користь іншої особи, а тому Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не мала правових підстав та повноважень для визнання переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача нікчемним. Це обґрунтування також зазначено у Висновку науково-правової експертизи №126/88-е від 10.08.2016 проведеної у Інституті держави і права ім.В.М.Корецького Національної академії наук України.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно- розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже, ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Уповноваженою особою не доведено наявності, визначених ч.3 ст. 38 Закону №4452- VI, підстав, які б свідчили про нікчемність правочинів, а відтак не доведено наявності законних підстав для невключения позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключения позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У свою чергу, з аналізу вищезазначених норм права вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до п.12 р.II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (в редакції, чинній на день запровадження тимчасової адміністрації в банку) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860 передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6 р.III Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Окрім того, відповідно до редакції Положення №14, яка чинна на час вирішення справи по суті, зокрема, п.3 р.II Положення Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються: тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо); кількість інформаційних рядків, що змінюються; підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються). Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Враховуючи норми чинного законодавства на час виведення неплатоспроможного банку з ринку та винесення рішення по суті, Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників.

Окрім цього, щодо постанови Правління НБУ від 22.12.2015 року за №917/БТ Постановою Правління НБУ від 22.12.2015 року за №917/БТ обмеження для ПАТ «Банк Михайлівський» (зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом). Відповідно до п.7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 троку за №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за №1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій:

а)протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які: обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями; припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків;

б)у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Однак, ПАТ «Банк Михайлівський» не вчинив дій, спрямованих, на думку відповідачів, на недопущення збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Згідно з п.7.17 вищевказаного Положення №346 Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійсненім ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу І цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про:

-продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій;

-застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, а тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

Крім того, саме по собі отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунки згідно з укладеними позивачем договорами не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними, оскільки це не суперечило чинному законодавству. Станом на дату перерахування коштів на рахунок позивача, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів.

Таким чином, посилання на постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за №917/БТ, є безпідставними. (Ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі №822/2605/16).

Окрім цього, з метою захисту прав фізичних осіб, Верховною Радою України прийнятий та 19.11.2016 року вступив в законну силу Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 року №5390, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом №5390, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Тобто, вказаним Законом розширено коло осіб, які з 19.11.2016 року набули права на отримання коштів за рахунок Фонду.

Згідно із абз.2 п.15 Перехідних положень Закону України від 15.11.2016 року №5390 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Окрім цього, суд зазначає, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства. У даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки. Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, можна прийти до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Відповідно до ст.19 Конституції України та ст.9 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України), суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачами не спростовано встановлені судом обставини та не доведено правомірності своїх дій, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, а саме - повідомлення про нікчемність правочину щодо визнання нікчемним переказу коштів (трансакція), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 170000 грн. 00 коп. (сто сімдесят тисяч гривень 00 копійок) з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), та переказу коштів (транзакції), що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 1723 грн. 26 коп. (одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок) з призначенням платежу «Оплата процентів згідно з договором №980-046-000232255 від 04 травня 2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) - та скасувати його.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення додаткової інформації щодо рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , із зазначенням суми до виплати у розмірі 171 723 грн. 26 коп. (сто сімдесят одна тисяча сімсот двадцять три гривні 26 копійок).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 серпня 2017 року.