Справа № 536/1184/17
Суддя: Степаненко Ю. І.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1184/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Доннік І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05 липня 2017 року, після чого 18 липня 2017 року звернувся в суд з уточненим позовом до відповідачів ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №432463 від 21 червня 2017 року.

В обґрунтування позову вказував, що 21 червня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_2 патрульної поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 432463, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає, що зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням вимог норм чинного законодавства, включаючи Конституцію України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закон України «Про національну поліцію».

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейський також повинен керуватися крім законодавства, вимогами наказу МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, яким було затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Також, відповідно до п. 9 розділу III «Інструкції» розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, поліцейський, на його думку, порушив ч. 2 статті 279,280 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 статті 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає у випадку, якщо особа керувала транспортним засобом та не мала при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). При цьому, ключовою фразою є «не пред'явила».

Крім того, Правила дорожнього руху України передбачають чіткий перелік випадків, коли водій повинен пред'явити документи для перевірки (п. 2.4 ПДР України), а коли він зобов'язаний їх передати для перевірки (п. 2.41 ПДР України).

Як вбачається із тексту постанови серії АР №432463 від 21.06.2017 року, його поліцейський звинувачує у тому, що він не пред'явив документи для перевірки. Хоч такі твердження поліцейського є неправдивими та повністю спростовуються матеріалами відеозапису, зробленого за допомогою мобільного телефону, на якому видно, що він пред'являє документи поліцейському, в тому числі і в присутності свідків, запрошених поліцейським.

Тобто, у даному випадку на його думку взагалі відсутня подія адміністративного правопорушення, а значить дана справа про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 247 КУпАП не могла бути розпочата, а якщо вона була розпочата, то підлягала закриттю.

Він вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою УПП незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Про те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП він дізнався лише 26 червня 2017 року, коли засобами поштового зв'язку «Укрпошта» отримав рекомендованого листа із повідомленням, в якому знаходилася оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

А тому просив суд його позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.18, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кременчуці ОСОБА_2 патрульної поліції в судове засідання не з'явився, від представника по довіреності ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, раніше від представника по довіреності ОСОБА_6 до суду подане письмове заперечення, в якому проти вимог позивача відповідач заперечує в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

21.06.2017 року інспектором роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кременчуці ОСОБА_2 патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії АР №432463 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «FORD ЕSСОRТ», номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці, по вулиці Набережна ОСОБА_7, 31/А, не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За п. 1.5 ПДР України дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Термін дорожньо-транспортна пригода за п. 1.10 ПДР України має значення, як подія, що сталась під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завданні матеріальні збитки.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За ч.1 ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

21 червня 2017 року по вулиці ОСОБА_8ОСОБА_7 в місті Кременчуці, буд 31-А за участі транспортного засобу «FORD ESCORT», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням позивача, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були завдані матеріальні збитки. Відносно позивача по справі був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №166662 від 21.06.2017 року за порушення п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КупАП. Адміністративні матеріали по справі про адміністративне правопорушення БР №166662 від 21 червня 2017 року за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 за вих. №13065/41/25/01-2017 від 26 червня 2017 року відповідно до статті 221 КУпАП направлені до Крюківського районого суду міста Кременчука Полтавської області.

У відповідності до норм п.8, п.11 ч. 1 ст. 23, ст. 31, ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», саме, порушення позивачем п. 10.1 ПДР України, стало підставою для перевірки документів передбачених п.п.2.4. «а», п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України.

За п.2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 цих Правил.

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Разом з тим, документи повинні бути пред'явлені водієм таким чином, щоб поліцейський міг прочитати зазначену в них інформацію.

За ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоклом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно статті 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що мають інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами єтакож магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На нагрудну відеокамеру інспектора патрульної поліції зафіксовано, як водій, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на неодноразову законну вимогу інспектора пред'явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР України, відмовлявся. Факт відмови водія від надання документів передбачених в п. 2.1 ПДР України, був зафіксований в присутності двох свідків громадянина ОСОБА_9 та громадянина ОСОБА_10 (копії письмових пояснень - додаються).

На місці розгляду справи водій користувався юридичними послугами, відмовлявся надавати документи передбачені п. 2.1 ПДР України, оскільки вважав, що інспектор повинен був викликати слідчу оперативну групу, скласти відносно нього протокол затримання та направити до відділення поліції.

Відповідно до частини 2 розділу 8 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015р. № 1395, яка є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідальність за яке передбачене статтею 124 КУпАП, у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Прийнявши до уваги пояснення водія, письмові пояснення свідків та факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектором було прийнято правомірне рішення про накладення адміністративного стягнення на водія за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивачу роз'яснені положення статей 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287,289 КУпАП. Позивач письмових пояснень щодо вчиненого правопорушення не надавав, клопотань не заявляв, що підтверджується відеозаписом зафіксованим на нагрудну відеокамеру поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УП«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення за статтею 126 КУпАП...

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, №1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що відповідач правомірно виніс постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 432463 без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи, на те, що водій транспортного засобу «FORD ESCORT», номерний знак НОМЕР_2, в місті Кременчуці, по вулиці Набережна лейтенанта ОСОБА_7, 31/А, не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектор роти №1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих йому законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову АР № 432463 від 21.06.2017 року. Тому просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився та подав до суду тотожне письмове заперечення проти позову, що і відповідач ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Кременчуці, також просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази у справі, переглянувши відеозаписи фіксації правопорушення, надані позивачем та відповідачем, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні установлено, що згідно винесеної інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №432463 від 21 червня 2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 21 червня 2017 року, о 15 годині, в місті Кременчуці по вулиці Набережна лейтенанта ОСОБА_7, 31/А, керуючи транспортним засобом «FORD ЕSСОRТ», номерний знак НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 статті 126 КУпАП.

Вказана постанова була надіслана правопорушнику рекомендованим листом 22 червня 2017 року (а.с.4).

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 2.1 (а), 2.1 (б), 2.1(г) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон);

ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63 Конституції України.

Згідно пунктів 7,8 розділу IV цієї Інструкції уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 6).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7), на якому проставлено відповідні серію і номер.

Відповідно до пунктів 5,6 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП).

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ч.3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:…місце вчинення адміністративного правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання вимог статті 71 КАС України представником відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці, відповідачем інспектором роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці були надані докази правомірності винесеної оспореної постанови та повністю спростовані позовні вимоги ОСОБА_1

З переглянутого відеозапису фіксації правопорушення вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 на правомірну вимогу працівника поліції не пред'явив для перевірки у встановленому порядку посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та заважав своїми діями разом з іншим невстановленим громадянином у виконанні поліцейським своїх посадових обов'язків при оформленні події правопорушення.

У підтвердження наявності таких документів у водія ОСОБА_1 при собі станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення 21 червня 2017 року інспектором поліції ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 в адміністративну справу в обгрунтування свого позову відповідних доказів не подав, а з переглянутого судом відеозапису фіксації правопорушення не вбачається можливим визначити які документи були у нього.

Дії інспектора поліції щодо накладення стягнення на водія ОСОБА_1 за ч.1 статті 126 КУпАП є правомірними, а позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та безпідставними.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки було повністю доведена відповідачами правомірність винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11,71,86, ч.1 статті 94, статтями 158-163,171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_3 патрульної поліції у місті кременчуці, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №432463 від 21 червня 2017 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Кременчуці ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко