Справа № 807/237/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/237/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

сторони в судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що станом на день звернення до суду із даним адміністративним позовом за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 3947,17 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надіслав на адресу суду клопотання, згідно якого просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити даний адміністративний позов повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, письмових заперечень із доказами проти позову суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи Відповідач СПД ФО ОСОБА_2 є страхувальником в розумінні ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, а також - являється страхувальником для застрахованих осіб, які працюють у нього на умовах трудового найму, а також сам є застрахованою особою та зобов'язаний на підставі положень вказаного закону сплачувати до Пенсійного фонду за місцем своєї реєстрації в м. Ужгороді страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом шостим частини другої статті 17 Закону 1058-ІV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Прикінцевими положеннями названого Закону 1058-ІV до 01.01.2011 р. передбачалось, що страхові внески, що перераховуються до солідарної системи сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР) для відповідних платників збору.

В умовах дії вказаного вище Закону 1058 об'єктом оподаткування для відповідача в першому випадку, тобто коли він є страхувальником для його працівників, є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (108/95-ВР), а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно - правового характеру.

Об'єктом оподаткування для відповідача - платника внесків до Пенсійного фонду "за себе", як застрахованої особи в розумінні ст. 11 цього ж Закону 1058, є сума оподатковуваного доходу (прибутку), яка отримана від відповідної підприємницької діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Частиною шостою статті 19 Закону № 1058 від 09.07.2003 року визначалось, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 01.01.2011 року встановлювалась у розмірах, що передбачались статтею 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Тобто, для платників збору, визначених п.п 1-3 статті 1 цього Закону (а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форми власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників і отримують чистий прибуток) передбачалась ставка у розмірі 33,2% від об'єкту оподаткування. Така сама ставка збору у розмірі 33.2% що передбачається й для платників, визначених пунктом 3 статті 1 даного Закону, тобто для приватних підприємців, які повинні нараховувати внески на суми отриманого ними чистого прибутку.

На протязі 2009 - 2010 років діяли саме такі ставки оподаткування на фонд оплаті праці та на оподатковуваний дохід з підприємницької діяльності.

У відповідності з частиною другою ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків, або недоїмкою.

За порушення, передбачене пунктом другим част. 9 ст. 106 Закону 1058, у зв'язку з несплатою (неперерахуванням) страхових внесків за звітний період - з 20.10.2009 року по 15.06.2015 року, Рішенням № 50 від 17.07.2015 р. управлінням Пенсійного фонду України в м, Ужгороді до боржника були застосовані фінансові санкції у вигляді стягнення суми штрафу у розмірі 236,93 грн. та нараховано пеню в розмірі 3710,24 грн., що підтверджується завіреними копіями відповідного Рішення та картками особового рахунку (а.с. 6-18).

Згідно з пунктом шостим частини другої статті 17 Закону 1058-ІУ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 10 ст. 20 Закону № 1058 визначено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують нараховані страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, відповідальність страхувальників за невиконання покладених на них обов'язків по вчасним розрахункам з Пенсійним фондом передбачалась статтею 106 Закону 1058. Згідно з частиною другою цієї статті, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону 1058).

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Частиною 13 ст. 106 Закону визначено, що суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Таким чином, станом на день подання даного позову, заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та застосованих до відповідача фінансових санкцій складає 3947,17 грн.

Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді, керуючись пунктом 8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Мін'юсті 16.01.04 р. за № 64/8663, вживало заходи досудового врегулювання спору, в тому числі шляхом направлення виконавчих документів спочатку страхувальнику, а потім і до органів ДВС для подальшого примусового виконання, однак, як вже відмічалось, суми заборгованості до Пенсійного фонду є досі непогашеною.

Ненадходження обов'язкових страхових внесків до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.

Відповідно до вимог частини п'ятнадцятої ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області заборгованість зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та застосованих фінансових санкцій в сумі 3947,17грн.(три тисячі дев'ятсот сорок сім гривень сімнадцять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України

СуддяМ.М. Луцович