Справа № 717/536/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/536/17

Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

17 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича на постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича, інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Яроша Миколи Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича, інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Яроша Миколи Володимировича про визнання протиправними дії відповідачів щодо складання постанов про адміністративне правопорушення та скасування постанов від 12 квітня 2017 року АР №682349 та БР №460592 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

22 травня 2017 року Кельменецький районний суд Чернівецької області прийняв постанову про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені завчасно і належним чином, а відтак судом апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 квітня 2017 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі М-05 сполучення Київ-Чоп 268 км. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом перевозив вантаж, що перевищує габарити, а саме шириною 2,9 м. та висотою 4.1 м., без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5, п. 32.1 Правил дорожнього руху України (ПДР України).

За таких обставин, 12 квітня 2017 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Загороднім М.М. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №682349, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 12 квітня 2017 року о 17 год. 26 хв. на автодорозі М-05 сполучення Київ-Чоп 243 км., ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом перевозив великогабаритну сільськогосподарську техніку - трактор, яка за шириною становила 2,9 м. та не мав при собі дозволу на перевезення такої великогабаритної техніки з органами Національної поліції, чим порушив пп. 2.1. «г» ПДР України.

За таких обставин, 12 квітня 2017 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Ярошем М.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №460592, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вважаючи протиправними дії та постанови відповідачів позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, п. 2.1 «г» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема фотознімком. Також, позивачем підписані обидві постанови про накладення на нього адміністративного стягнення без будь-яких зауважень та пояснень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем не надано жодного письмового доказу, що його вантаж не перевищував габарити. Більше того, Правилами дорожнього руху України визначено, що водій, який здійснює перевезення небезпечних вантажів повинен мати відповідну документацію на перевезення такого вантажу, а інспектори патрульної поліції мають право на перевірку наявності такої документації у водія. У даному випадку у позивача вказаний дозвіл на перевезення великогабаритного вантажу був відсутній, що свідчить про наявність порушення Правил дорожнього руху України.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач після винесення щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вжив заходів спрямованих на усунення виявленого порушення, а продовжив рух, що слугувало підставою для винесення ще однієї постанови про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач відповідно до ст. 71 КАС України навів підтверджуючі докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови тим самим спростував доводи позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича задовольнити.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2017 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівному Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича, інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у м. Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Яроша Миколи Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов у справі про адміністративні правопорушення, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.