Справа № 185/5462/17
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/5462/17
Провадження № 2-а/185/323/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Мотова Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування № 4 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування № 4 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову серії БР № 974746 від 03 липня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 974746 від 03 липня 2017 року його притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 123 КУпАП. 03 липня 2017 року він на власному автомобілі "Шкода Октавія", номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці Харківській м. Павлограда і заїхав на територію будівельної бази по цій же вулиці і зупинився у своїх справах. Слідом за ним на територію будівельної бази заїхав автомобіль патрульної поліції і інспектор звернувся до нього з приводу того, що нібито він, наближаючись до залізничного переїзду по вул. Харківській, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", чим порушив вимоги проїзду залізничного переїзду. На підставі цього відносно нього було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Однак, він 03 липня 2017 року наближаючись до залізничного переїзду по вул. Харківській, зупинився перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Однак, інспектор, незважаючи на те, що він був не згоден з вищевказаним правопорушенням, притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На підтвердження правопорушення інспектором було надано відео зйомку, на якій було зафіксовано автомобіль тільки зовні схожий на його, що не може бути доказом для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, пояснивши, що дійсно 03 липня 2017 року о 13-55 год. ОСОБА_1 в м. Павлограді по вулиці Харківській, керуючи автомобілем "Шкода Октавія" номерний знак НОМЕР_1, наближаючись до залізничного переїзду, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", щоб переконатися в тому, що не наближається потяг, чим порушив вимоги проїзду залізничного переїзду. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., шляхом винесення постанови серії БР № 974746 від 03.07.2017 року. Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У позовній заяві позивачем спотворені дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

03 липня 2017 року відносно ОСОБА_1 поліцейським сектору реагування № 4 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Мотовим Юрієм Сергійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 974746, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, 03 липня 2017 року о 13-55 год. ОСОБА_1 в м. Павлограді по вулиці Харківській, керуючи автомобілем "Шкода Октавія" номерний знак НОМЕР_1, наближаючись до залізничного переїзду, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", щоб переконатися в тому, що не наближається потяг, чим порушив вимоги проїзду залізничного переїзду, в результаті чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч. 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст. 283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Тому, посилання позивача на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята без складання протоколу, що є порушенням ст. 254 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно суті виявлених відповідачем порушень Правил дорожнього руху, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії БР № 974746 від 03.07.2017 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч. 1 ст. 123 КУпАП за порушення вимог знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Згідно ч. 1 ст. 123 КУпАП порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 2.2 ПДР України, знак «Проїзд без зупинки заборонено», - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня, - перед знаком. Якщо знак встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності, - перед цим знаком.

Положеннями статті 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відеозаписом, який міститься в матеріалах справи підтверджено факт скоєння зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Згідно з відеозаписом, який здійснювався безпреривно відповідачем, автомобіль марки "Шкода Октавія" номерний знак НОМЕР_1, без зупинки проїхав знак «STOP», та повернув ліворуч, після чого, працівники Управління патрульної поліції зупинили даний автомобіль для вчинення дій, передбачених КУпАП.

Отже, відповідачем доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Будь-яких обставин, встановлених ст. ст. 17-19 КУпАП, які б виключали адміністративну відповідальність, позивачем не наведено та відповідних доказів не надано.

Відповідачем надано суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7-9, 11, 71, 159, 160, 162, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування № 4 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: В.М. Бондаренко