Справа № 804/2868/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2017 р. Справа № 804/2868/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Амур-Нижньодніпровський відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариства «КБ НАДРА» про визнання незаконними та скасування постанов, -
ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариства «КБ НАДРА», в якій просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 37677342 від 23.04.2013 року як таку, що не відповідає вимогам закону та порушує інтереси ОСОБА_2; визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2013 року - в повному обсязі, як таку, що не відповідає закону та порушує інтереси ОСОБА_2
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.04.2017 року представнику скаржника стало відомо про існування постанов, винесених державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанови про стягнення виконавчого збору. Позивач зазначає, що оскаржувані постанови в установлений законом строк не були направлені державним виконавцем на його адресу, що призвело до порушення прав боржника, визначених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження", позбавило її скористатися своїм правом на добровільне виконання рішення, та як наслідок спричинило незаконність дій державного виконавця направлених на примусове виконання рішення.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, з клопотаннями про перенесення розгляду справи та письмовими запереченнями до суду не звертався.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, з клопотаннями про перенесення розгляду справи до суду не звертався.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи та матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 17.01.2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, вчинила виконавчий напис № 233 на договорі застави № 907-А від 28.04.2006 року на підставі якого звернула стягнення на предмет застави, яким є рухоме майно, а саме автомобіль марки Опель Астра, рік випуску 2006, колір - сіра перлина, заводський номер кузова НОМЕР_1. Реєстраційний номер НОМЕР_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2.
Згідно виконавчого напису нотаріуса, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість, у розмірі 31 373,98 доларів США що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 1 117 055,47 грн., шляхом звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль марки Опель Астра, рік випуску 2006, колір - сіра перлина, заводський номер кузова НОМЕР_3. Реєстраційний номер НОМЕР_5.
23.04.2013 року постановою державного виконавця АНД відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 233 від 17.01.2013 року.
У цей же день, 23.04.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яким накладено арешт на вищевказаний автомобіль марки Опель Астра, у межах суми звернення стягнення 1 117 055, 47 грн. та заборонено здійснювати відчуження цього майна в межах суми боргу. Після чого державним виконавцем було вчинено дії з примусового виконання виконавчого документу, а також винесено постанову про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.
Виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч. 1 ст. 34 Закону 18.08.2014, що підтверджується відміткою на виконавчому написі нотаріуса.
Як вбачається зі змісту ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В силу вимог ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Статтею 11 даного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції, що діяла у момент винесення оскаржуваної Постанови) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
Позивач в позові зазначив про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, про існування оскаржуваних постанов дізналась 25 квітня 2017 року.
Судом для здійснення повного та всебічного розгляду справи від відповідача витребовувались копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 37677342 від 23.04.2013 року з виконання виконавчого напису № 233, виданого 17 січня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, однак відповідач не скористався своїм правом щодо доказування правомірності свого рішення, вказані матеріали не надав.
Так, в ухвалі про відкриття провадження від 14 травня 2017 року зазначено про надання відповідних матеріалів, яка отримана АНД відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 24 травня 2017 року.
Крім того ухвала суду від 12 червня 2017 року про витребування доказів залишена відповідачем без виконання, яка отримана відповідачем 26 червня 2017 року.
В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем будь-яких документів від відповідача по виконавчому провадженню ВП № 37677342, які направлялися на адресу: м. Камянське (м. Дніпродзержинськ), вул. Маршала Жукова, 9/16, відсутні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення або повернені від адресата конверти із зазначенням причини неможливості вручення такого відправлення.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Суд зазначає, що несвоєчасне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, унеможливило добровільне виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2013 року.
Ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення.
Накладенням арешту на майно боржника без виконання зазначених умов і надання боржнику зазначених в ст. 27 Закону прав державний виконавець порушив вимоги діючого законодавства та порушив права боржника.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV), який діяв на час виникнення спірних відносин, зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконанняпровадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу абомайна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.
Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса, місце проживання боржника є м. Камянське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_1, тобто відкриття провадження державним виконавцем АНД відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області суперечить вимогам ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».
У відповідності з п.п.1, 2 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 69 КАСУ визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 КАСУ).
Згідно приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином відкриття виконавчого провадження Амур-Нижньодніпровського відділом державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відбулося в порушення приписів ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», відтак постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2013 року є незаконною.
За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірними та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 37677342 від 23.04.2013 року та постанову від 23.04.2013 ВП № 37677342 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з урахуванням положень ч. 3 ст. 2 КАС України, з викладених вище підстав.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариства «КБ НАДРА» про визнання незаконними та скасування постанов - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 37677342 від 23.04.2013 року.
Визнати протиправною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37677342 від 23.04.2013 року.
Стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_4) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.
Суддя (підпис) А.О. Коренев