Справа № 820/1033/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 р. № 820/1033/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Андрієць М.О.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Фесик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Харківського національного університету внутрішніх справ про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення сум, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду позовом, в якому просить суд: зобов'язати Харківський національний університет внутрішніх справ () внести в його грошовий атестат зміни з урахуванням вимог чинних нормативних актів, а саме пункт 6 викласти у наступній редакції - "Доплату за наукову ступень у розмірі 15 відсотків 607,95 грн. на місяць"; пункт 7 викласти у наступній редакції - "Доплату за вчене звання у розмірі 25 відсотків 1013,25 грн. на місяць"; пункти розділу "Задоволений такими видами грошового забезпечення" викласти наступні пункти у такій редакції: пункт п'ятий - " 50% надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції в сумі 4678,42 грн."; пункт шість - "Доплату за наукову ступень у розмірі 15 відсотків 607,95 грн. на місяць"; пункт сім -"Доплату за вчене звання у розмірі 25 відсотків 1013,25 грн. на місяць"; пункт вісім - "15 % надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень в сумі 607.95 коп."; стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 186821,41 грн. (сто вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять одна гривня 45 коп.), стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 грошове забезпечення за листопад-грудень 2015 року у сумі 26366,85 грн. (двадцять шість тисячі триста шістдесят шість гривень 85 коп.); стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 25964,47 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири гривень 00 коп.), стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 7575,00 грн. (сім тисяч п'ятсот сімдесят п'ять гривень 00 коп. ), стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 несплату надбавок, що входять до грошового забезпечення за 2016 рік у сумі 76604,85 грн. (сімдесят шість тисяч шістсот чотири гривні 85 коп.).

В обґрунтування позовних вимог представниками позивача зазначено, що з 30 листопада 2016 року наказом від 14.11.2016 року №322 о/с (по особовому складу) позивача було звільнено зі служби в поліції з посади доцента кафедри кримінального процесу факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ відповідно до ч.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вислуга років на день звільнення згідно наказу від 14.11.2016 року №322 о/с «По особовому складу» складає: 23 роки 08 місяців 00 днів, у пільговому обчислені: 27 років 02 місяці 28 днів. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає: 23 роки 08 місяців 00 днів.

Згідно Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 р. за № 669/28799, фінансовим підрозділом - відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ у відношенні позивача було заповнено грошовий атестат №1 від 28.12.2016 р. та передано разом з іншими документами до підрозділу відповідного органу поліції для підготовки та подання до органів, що призначають пенсії.

Позивач не згоден з даними вказаного грошового атестату відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Харківського національного університету внутрішніх справ №1 від 28.12.2016 р., вважаючи, що при його відповідачем було зменшено належну йому суму грошового забезпечення в частині доплат за науковий ступінь та вчене звання (замість передбачених 15 та 25% відповідно відповідачем застосовано по 5 % від окладу), а також не враховано на його думку належних йому надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень - 15% та надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 50%.

Позивач також зазначив, що під час його звільнення 30 листопада 2016 року Харківським національним університетом внутрішніх справ не було виплачено належної йому суми одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% (186 821,41 грн.), що суперечить вимогам п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1993 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Окрім того, при звільненні зі служби в поліції з посади доцента кафедри кримінального процесу факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ (30.11.2016 р.) Харківським національним університетом внутрішніх справ за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року, перебуваючи на посаді докторанта докторантури та ад'юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ, позивачу не було виплачено суму грошового забезпечення у розмірі 8 298,21 грн.

Крім того, у довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, направленої Харківським національним університетом внутрішніх справ до Пенсійного відділу при Головному управлінні НП в Харківській області щодо розрахунку пенсії, надбавки за вказаний період також не були внесені, що на думку позивача також є порушенням положень Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Таким чином позивач вважає, що дії Харківського національного університету внутрішніх справ щодо нарахування та виплати позивачу при звільненні за станом здоров'я суми грошового забезпечення та суми одноразової грошової допомоги є протиправними та такими, що порушують права свободи та інтереси позивача.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Харківського національного університету внутрішніх справ, проти задоволення вимог адміністративного позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях та додаткових письмових поясненнях, зазначивши, при цьому, що вимоги адміністративного позову щодо зменшення суми грошового забезпечення в частині доплат за науковий ступінь та вчене звання, не врахування сум надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень та за специфічні умови проходження служби в поліції є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи.

Представник відповідача - Харківського національного університету внутрішніх справ, в судовому засіданні вважаючи, що вимоги позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив суд відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Щодо здійснення виплати Харківським національним університетом внутрішніх справ належної позивачу суми одноразової грошової допомоги не заперечує, проте не згоден з її розрахунком позивача її розміру 186 821,41 грн., вважаючи що належна сума одноразової грошової допомоги при звільненні позивача 06.11.2015 року згідно довідки ВФЗБО від 21.04.2017 року №4/195 є меншою - 44 353,43 грн.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_5 закінчив у 2000 році Харківський державний педагогічний університет ім.. Г.С.Сковороди і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста, викладача правових дисциплін, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Так, рішенням спеціалізованої вченої ради Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України на підставі прилюдного захисту дисертації присуджено науковий ступінь кандидата юридичних наук зі спеціальності «адміністративне право і процес, фінансове право, інформаційне право та згідно рішення президії Вищої атестаційної комісії України від 08 липня 2009 року (протокол № 67-06/3) видано Диплом кандидата наук НОМЕР_3, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12 - 13).

Рішенням Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 26 жовтня 2012 року (протокол № 6/02-Д) присвоєно позивачу вчене звання доцента кафедри оперативно - розшукової діяльності та видано Атестат доцента НОМЕР_4, копія якого є в матеріалах справи (а.с. 14).

Як свідчать матеріали справи, згідно копії Витягу з наказу (по особовому складу) Харківського національного університету внутрішніх справ «Про зарахування до докторантури Харківського національного університету внутрішніх справ» від 15.07.2013 року № 166 о/с, позивача на підставі п. 2.3 Положення про підготовку науково - педагогічних і наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженого наказом МВС України від 28 квітня 2006 року № 421 та на підставі рішення вченої ради ХНУВС від 15 липня 2013 року №7 «Про зарахування на навчання до докторантури Харківського національного університету внутрішніх справ професора кафедри оперативно - розшукової діяльності ННІ ПФКМ кандидата юридичних наук, доцента полковника міліції ОСОБА_5 (Т-618211) звільнити з посади професора кафедри оперативно - розшукової діяльності навчально - наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції Харківського національного університету внутрішніх справ з 15 липня 2013 року (а.с. 43).

Діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів і є обов'язковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності регламентовано Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 309 (далі за текстом - Положення № 309), в п.1.1 якого зазначено, що аспірантура і докторантура є формами підготовки науково-педагогічних та наукових кадрів вищої кваліфікації. Аспірантура і докторантура відкривається при вищих навчальних закладах третього або четвертого рівнів акредитації і прирівняних до них закладах післядипломної освіти (далі - вищі навчальні заклади), у наукових установах, які мають висококваліфіковані науково-педагогічні та наукові кадри, сучасну науково-дослідну, експериментальну та матеріальну базу.

Аспірантура відкривається з відривом від виробництва та без відриву від виробництва, а докторантура - з відривом від виробництва (п.2 вказаного Положення).

Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок: коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства; коштів юридичних та фізичних осіб - на умовах контракту - для роботи у державному і недержавному секторах народного господарства.

Згідно пункту 13 вказаного Положення, особам, зарахованим за державним замовленням до аспірантури з відривом від виробництва або докторантури, стипендія призначається з дня їх зарахування, а тим, які навчаються в аспірантурі або докторантурі за контрактом, - відповідно до умов контракту.

Керівники підприємств, установ і організацій зобов'язані звільнити з роботи осіб, зарахованих до аспірантури з відривом від виробництва або докторантури, в необхідний для своєчасного прибуття на навчання термін. Підставою для звільнення з роботи є копія наказу про зарахування особи до аспірантури або докторантури (п.12 Положення).

Як підтверджено матеріалами справи (копія Витягу з Наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 06.11.2015 року № 206 о/с), згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ректором Харківського національного університету внутрішніх справ звільнено полковника міліції ОСОБА_4 ( Т 618211), докторанта докторантури та ад'юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ з 06.11.2015 року у запас Збройних сил України за пунктом 64 «з» Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) (а.с. 44).

Підставою слугував рапорт докторанта докторантури та ад'юнктури ХНУВС полковника міліції ОСОБА_4 від 06.11.2015, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 86).

Так, згідно Витягу з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 21.12.2015 року № 233о/с на підставі вимог Закону України «Про Національну поліцію» та рапорту ОСОБА_4 від 07.11.2015 року (а.с. 87), на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1392, у зв'язку із переведенням призначено з 07 листопада 2015 року ОСОБА_4 докторантом докторантури та ад'юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ (а.с. 45).

Так, на підставі заяви позивача докторанта докторантури та ад'юнктури ХНУВС ОСОБА_4 від 28.12.2015 року, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 29.12.2015 року за № 245 о/с було призначено з 28 грудня 2015 року, зарахувавши до стажу служби в поліції період роботи з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року відповідно до частини 15 розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» позивача ОСОБА_4 (Т 618211), який мав спеціальне звання «полковник поліції», докторантом докторантури та ад'юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ зі встановленням йому посадового окладу який відповідає 20 тарифному розряду, доплати за науковий ступінь у розмірі 15% та вчене звання у розмірі 25% посадового окладу та встановлено відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки - 20 років 02 місяці 28 днів.

Вказаним наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 29.12.2015 року за № 245 о/с також було присвоєно ОСОБА_4 спеціальне звання «полковник поліції» (а.с. 46, 88).

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 31.08.2016 року № 224 о/с призначено кандидата юридичних наук (диплом НОМЕР_3 від 08.07.2009), доцента (атестат НОМЕР_4 від 26.10.2012) полковника поліції ОСОБА_4 (Т 618211), на посаду доцента кафедри кримінального процесу та організації досудового слідства факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ та звільнено його з посади докторанта відділу організації освітньо - наукової підготовки з 16 липня 2016 р. встановивши йому посадовий оклад, який відповідає 19 тарифному розряду, доплати за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 5% за вчене звання доцента у розмірі 5% від посадового окладу (а.с. 47).

Як свідчать матеріали адміністративної справи, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 14.11.2016 року №322 о/с (по особовому складу) на підставі рапорту позивача від 03.11.2016 полковника поліції ОСОБА_4 (Т-618211) 30.11.2016 було звільнено зі служби в поліції з посади доцента кафедри кримінального факультету №1 процесу Харківського національного університету внутрішніх справ відповідно до ч.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з виплатою компенсації за невикористану відпустку у кількості 41 доби.

Вислуга років на день звільнення згідно наказу від 14.11.2016 року №322 о/с «По особовому складу» складає: 23 роки 08 місяців 00 днів, у пільговому обчислені: 27 років 02 місяці 28 днів. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає: 23 роки 08 місяців 00 днів (а.с. 48), що також занесено співробітниками ХНУВС до послужного списку позивача від 20.09.1995 року (особовий номер позивача Т-618211) (а.с. 65 - 71).

Згідно грошового атестату №1 від 28.12.2016 року (додаток №2 до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (п.1 розділу ІV), заповненого посадовими особами Харківського національного університету внутрішніх справ, яким засвідчено та підтверджено, що на момент звільнення позивач - полковник поліції ОСОБА_4 (код НОМЕР_1) задоволений такими видами грошового забезпечення до 30 листопада 2016 року, а саме: посадовий оклад у розмірі 4053,00 грн./міс., оклад за спеціальним званням - 2400,00 грн./міс., надбавка за стаж служби у розмірі 45% - 2903,85 грн./міс., доплата за наукову ступінь у розмірі 5% - 202,65 грн./міс., доплата за вчене звання у розмірі 5% - 202,65 грн./міс. Усього позивачу ХНУВС згідно грошового атестату №1 було нараховано в сумі 9 762,15 грн. (а.с. 22).

Стаж служби станом на 30 листопада 2016 року за наказом ХНУВС № 322 о/с від 14.11.2016 року визначено 23 роки 08 місяців 00 днів.

Вказаний грошовий атестат №1 від 28.12.2016 року того ж дня було підписано керівником, начальником фінансового підрозділу та бухгалтером Харківського національного університету внутрішніх справ та самим позивачем в графі «відомості подані в атестаті вважаю правильними» того ж дня, що підтверджено відповідними підписами на атестаті (а.с. 22).

Позивач не погоджується та вважає, що дані грошового атестату №1 від 28.12.2016 року, заповненого посадовими особами Харківського національного університету внутрішніх справ є заниженими та не відповідають положенням Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, а саме: доплата за наукову ступінь та за вчене звання позивача - полковника поліції ОСОБА_4 згідно положень Закону України «Про вищу освіту» передбачена 15% (за наукову ступінь) та 25% (за вчене звання) а не по 5%; не визначено розмір доплати (надбавки) за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 100% від посадового окладу та за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 100% від посадового окладу позивача.

Окрім того, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року позивачу також не було виплачено Харківським національним університетом внутрішніх справ належної йому суми заробітної плати разом з відповідними доплатами та надбавками.

Позивачем також зазначено, що після його звільнення 30.11.2016 року на підставі ч.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на момент звернення до суду не отримав від Харківського національного університету внутрішніх справ належної йому суми одноразової грошової допомоги після звільнення, чим також порушено його права та законні інтереси на отримання належного грошового забезпечення, у зв'язку з чим позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Особливості організації та проведення підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів (далі - НПНК) у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ МВС) і науково-дослідних установах (далі - НДУ) Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) визначено Інструкцією про організацію підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у вищих навчальних закладах та науково-дослідних установах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.12.2013 № 1177 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19 грудня 2013 р. за N 2153/24685 (далі за текстом - Інструкція № 1177) яку згідно п.1.1 розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 "Про затвердження Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів" (далі - Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів).

Згідно п.1.2 вказаної Інструкції № 1177 (в редакції від 02.12.2013 року, яка діяла на час перебування позивача на навчанні в докторантурі), НПНК з числа осіб середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ (офіцерського складу внутрішніх військ) та цивільних осіб, які працюють в органах внутрішніх справ, на підприємствах, в установах, організаціях, що належать до сфери управління МВС, готуються у ВНЗ МВС та НДУ: в докторантурі; на посадах наукових співробітників, призначених для завершення роботи над докторською дисертацією; в ад'юнктурі (денної та заочної форм навчання) та як здобувачі наукового ступеня (далі - здобувачі) шляхом самостійної поза докторантурою або ад'юнктурою роботи над докторською або кандидатською дисертацією.

Так, пунктом 4.1 вказаної Інструкції № 1077 передбачено, що до докторантури приймаються особи середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ (офіцерського складу Національної гвардії України) та цивільні особи, які працюють в органах внутрішніх справ, на підприємствах, в установах, організаціях, що належать до сфери управління МВС, які мають науковий ступінь кандидата наук, наукові здобутки та опубліковані праці з обраної наукової спеціальності та в змозі на високому науковому рівні проводити наукові дослідження.

Як підтверджено матеріалами справи, полковник поліції ОСОБА_4 на момент звільнення за станом здоров'я перебував на посаді доцента кафедри кримінального факультету №1 процесу Харківського національного університету внутрішніх справ.

Щодо внесення змін до грошового атестату №1 ОСОБА_4, заповненого ХНУВС 28.12.2016 р. суд зазначає наступне.

З приводу позовної вимоги позивача про внесення Харківським національним університетом внутрішніх справ відповідних змін до його грошового атестату №1 від 28.12.2016 року, а саме: замість 5% доплати за науковий ступінь та вчене звання вказати 15% та 25% відповідно до положень частини 2 статті 59 Закону України «Про вищу освіту», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, який згідно п.1 Перехідних та Прикінцевих положень набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Так, положеннями ч.1 та 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону (ч.5 вказаної статті Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 було затверджено та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (в редакції від 06.04.2016 року) (далі за текстом - Порядок № 260), який згідно п.1 визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) визначено положеннями.

Відповідно до п.3 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно розділу 4 «Грошові атестати» вказаного Порядку № 260, у разі переміщення по службі (переведення, відрядження, переходу), а також звільнення поліцейського зі служби в поліції фінансовий підрозділ зобов'язаний виплатити йому належні види грошового забезпечення, про що зробити відповідні записи в грошовому атестаті за формою, визначеною у додатку 2 до цих Порядку та умов.

Пунктом 3 передбачено, що поліцейським, які звільняються з призначенням пенсії, грошовий атестат на руки не видається, а передається разом з іншими документами до підрозділу відповідного органу поліції, який здійснює підготовку та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат (п.6 вказаного Порядку).

Так, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) встановлено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Так, підпунктами 5 та 6 пункту 5 вказаної Постанови № 988 передбачено, що доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, виплачується у розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу.

За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем.

Доплату за вчене звання у разі, коли особа займає посаду, що пов'язана з педагогічною або науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), - у розмірі 5, професора - 10 відсотків посадового окладу.

Щодо посилань позивача на норми Закону України «Про вищу освіту» при виплаті доплат за науковий ступінь та вчене звання, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту», науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам вищих навчальних закладів встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 20 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професора - 33 відсотки посадового окладу. Вищий навчальний заклад може встановити більший розмір доплат за рахунок власних надходжень.

В положеннях даної статті законодавцем визначено розмір доплат за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук (15 та 20% відповідно), проте дана стаття не визначає розміру доплати за науковий ступінь кандидата наук, який і було присуджено позивачу.

Суд також зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки положеннями та нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», які є спеціальними щодо спірних правовідносин, врегульовано питання щодо розміру доплати за вчене звання і науковий ступінь, отже саме вони підлягають застосуванню, а не норми Закону України «Про вищу освіту».

Як також підтверджено матеріалами справи (наказ Харківського національного університету внутрішніх справ від 14.11.2016 року №322 о/с (по особовому складу) та зазначалося судом раніше, позивача було звільнено за станом здоров'я як поліцейського на підставі положень ч.2 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", а тому процедура нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення здійснюється на підставі норм та положень спеціального законодавства - Закону України "Про Національну поліцію" та інших нормативно - правових актів прийнятих відповідно до Закону.

Таким чином, згідно положень Закону України «Про національну поліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» Харківським національним університетом внутрішніх справ позивачу правомірно визначено розмір доплати за науковий ступінь кандидата наук та вчене звання (посаду) доцента ОСОБА_4 у розмірі 5% від його посадового окладу.

В судовому засіданні представники ОСОБА_4 не спростували та не надали до суду з цього приводу жодних інших додаткових пояснень або доказів протилежного, отже позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про нарахування та виплати йому Харківським національним університетом внутрішніх справ передбаченої законодавством суми надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 50% від посадового окладу, в обґрунтування якої зазначено, що позивач - ОСОБА_4, при проходженні служби залучався та виконував функцію з охорони громадського порядку в місті Харкові та Харківській області, дисциплінарні стягнення у позивача відсутні (копії відомостей щодо забезпечення публічної безпеки та порядку у період 16.08.2016 р., наказ ХНУВС від 15.08.2016 № 542 «Про участь особового складу університету у забезпеченні публічної безпеки та порядку у місті Харкові») (а.с. 72 - 81), на його думку вказує на законність даної надбавки, суд зазначає наступне.

Згідно положень пункту 4 Розділу ІІ Порядку № 260, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

В той час, в пункті 4 Постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 зазначено про надання права керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення установлювати в т.ч. надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Тобто, з положень вказаного пункту Постанови № 988 слідує, що керівник відповідних органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення має право, тобто на свій розсуд, наказом установлює надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в межах 100% від посадового окладу того чи іншого працівника залежно від специфіки умов проходження служби, яка проводиться в свою чергу, на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу, проте це не є його обов'язком.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять відповідних копій наказу керівника установи про установлення позивачу надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції в межах 100% від його посадового окладу, мотивованого подання керівника структурного підрозділу, а позивачем таких доказів до суду не надано.

Позивачем не надано пояснень стосовно того, з яких міркувань він виходив позивач при обов'язку нарахування та виплати ХНУВС надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції ХНУВС саме 50% із 100% можливих, адже керівник установи самостійно визначає розмір такої надбавки в рамках 100% від посадового окладу працівника. Таким чином, твердження позивача в цій частині є необґрунтованим.

З приводу вимоги позову про установлення позивачу ХНУВС надбавки до його посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% від посадового окладу, оскільки за словами позивача, у докторантурі позивач займався науково- - дослідними роботами зі спецлітературою ХНУВС з грифом «таємно» та «Цілком таємно» у спец бібліотеці останні 2 роки, у наукових спец вісниках якої надруковано його 4 фахові наукові статті та докторська дисертація з грифом обмеженого доступу, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 30 Закону України «Про державну таємницю», у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п.5 Постанови КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988, поліцейським виплачується надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень - у розмірах та порядку, визначених законодавством.

Так, відповідно до п.7 Розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, а саме: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень і безпосередньо виконують науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, що містять державну таємницю і передбачені державним замовленням (контрактом), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності та обсягу інформації, а саме: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 70 - 100 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 30 - 70 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 - 30 відсотків.

Установлення надбавки поліцейським за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі затверджених керівниками органів поліції номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується поліцейським з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці.

З аналізу положень вказаного пункту Порядку № 260 вбачається, що поліцейським за займаною посадою, які проходять службу в умовах режимних обмежень в залежності від ступеня секретності інформації передбачена виплата надбавки до посадових окладів у відповідних розмірах, яка установлюється наказом на підставі погоджених з режимно-секретним підрозділом органу рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції.

Проте, матеріли справи не містять копій відповідних документів (наказу керівника про установлення та виплату надбавки, рапорту керівника структурного підрозділу, письмового погодження з режимно - секретних підрозділом відповідного органу, затверджених номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, та ін.), а копію наданого 16.08.2017 р. представником позивача до суду списку опублікованих праць з використанням допуску до секретної інформації, який містить перелік монографій, рецензій, статей у наукових зокрема, електронних, фахових виданнях України ОСОБА_4, суд не приймає до уваги як належний доказ на підтвердження того, що позивач виконував роботи у цей час та користувався документами, що містять державну таємницю.

В поясненнях позивач також посилається на відкриту форму допуску до секретної інформації №2 відповідно до формуляру спецбібліотеки ХНУВС та письмове зобов'язання щодо нерозголошення державної таємниці, підписаного ним у відділі кадрового забезпечення університету як доказ його роботи зі спецлітературою у період з 2014 по 30.11.2016 року (арк. пояснень 3 - 5) (а.с. 94 - 99). Проте останнього до суду не надав.

А відтак, твердження позивача в цій частині не є документально обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

З приводу позовної вимоги позивача щодо виплати йому Харківським національним університетом внутрішніх справ суми одноразової грошової допомоги у загальному розмірі 186821,41 грн., яку після звільнення (за станом здоров'я) його зі служби в поліції відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС не було виплачено у встановлені законодавством строки, що суперечить положенням Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. №393 та Порядку № 260, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється в т.ч. через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Як підтверджено матеріалами справи та зазначалося судом раніше, на підставі до ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача - полковника поліції, доцента кафедри кримінального процесу та організації досудового слідства факультету №1 ХНУВС з 30.11.2016 року було звільнено зі служби в поліції (через хворобу) (наказ ХНУВС від 14.11.2016 р. № 322 о/с).

Пунктом 1 постанови КМ України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно ч.1 ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В п.1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Так, згідно п.15 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію», де зазначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно ст. 23-1 Закону України «Про міліцію» (Закон втратив чинність згідно із Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII, діяв на час проходження позивачем служби в органах міліції до 06.11.2015 р.), пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Слід зазначити, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку N 2262-XII (далі за текстом - Закон № 2262-XII).

Відповідно до абз. 1 ст. 9 Закону № 2262-XII (в редакції від 18.10.2016 року, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби в органах поліції), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абз. 6 вказаної статті).

З положень вказаних статей слідує, що позивачу як колишньому працівнику міліції (до 06.11.2015) та звільненому вдруге 30.11.2016 р. на підставі Закону України «Про Національну поліцію» гарантовано як втратившим чинність Законом України "Про міліцію" так і діючим Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у порядку, передбаченому положеннями Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як свідчать матеріали адміністративної справи, вперше з органів міліції позивача звільнено 06.11.2015 року в запас ЗСУ (у зв'язку з переходом) без набуття права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні. Вдруге офіцера ОСОБА_4 було звільнено як поліцейського 30.11.2016 року згідно ч.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за хворобою).

А тому в силу положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за хворобою за весь період календарної служби з урахуванням періоду попередньої служби.

Щодо вислуги років позивача як поліцейського на день звільнення ( в т.ч. в пільговому обчисленні) слід зазначити наступне.

Згідно п.23 Розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Так, п.1 Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 19.10.2016) (далі за текстом - Порядок № 393) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 такого Закону, до вислуги років зараховуються в тому числі служба в Національній поліції.

Відповідно до положень абз. 6 пункту 7 Порядку № 393, для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ і продовжують проходити службу на посадах поліцейських, у разі звільнення із служби після 7 листопада 2015 р., якщо в них немає 24 календарних місяці служби на посаді поліцейського, або які померли (загинули) в зазначений період (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким проводилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. № 748 і від 9 березня 2006 р. N 268), середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 7 листопада 2015 р. на кількість таких місяців.

При цьому для поліцейських, звільнених у листопаді 2015 р., сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Як зазначалося судом раніше, вислуга років позивача як поліцейського на день звільнення (30.11.2016 р.) (наказ від 14.11.2016 року №322 о/с «По особовому складу») складає: 23 роки 08 місяців 00 днів, у пільговому обчислені: 27 років 02 місяці 28 днів.

Вказана інформація підтверджується наступними документами, наявними в матеріалах справи, а саме: копією наказу ХНУВС від 14.11.2016 року №322 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача (а.с. 48), а також копією грошового атестату №1 від 28.12.2016 року (а.с. 22).

Окрім того, дані занесені співробітниками ХНУВС до послужного списку позивача від 20.09.1995 року (особовий номер позивача Т-618211) (а.с. 65 - 71).

Суд також зазначає, що твердження представника відповідача в наданих до суду письмових запереченнях щодо того, що на момент звільнення (30.11.2016) позивач не відпрацював в Національній поліції жодного повного календарного року, а тому на його думку, при отримані одноразової грошової допомоги при звільненні з Національної поліції України за станом здоров'я положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на позивача не розповсюджуються та його вислуга років складає 22 роки 07 місяців 06 днів, не відповідає дійсності та спростовуються тим, що згідно Витягу з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 29.12.2015 року за № 245 о/с позивачу зараховано до стажу служби в поліції період роботи з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 46).

Тобто, твердження представника відповідача щодо того, що в період з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року, позивач перебував на посаді докторанта докторантури ХНУВС, був цивільною особою, а тому не мав отримувати заробітну плату у цей період, є помилковими та необґрунтованими.

Таким чином, при обчисленні ХНУВС суми одноразової грошової допомоги при звільненні, необхідної до сплати позивачу - ОСОБА_4, слід виходити з того, що вислуга років позивача складає 23 роки 08 місяців 00 днів, а відтак, спростовує твердження представника відповідача в цій частині.

В письмових запереченнях проти позову представник відповідача визнав той факт, що ХНУВС не було виплачено позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

Проте, при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, необхідну для виплати позивачу, відповідач бере за основу суму місячного грошового забезпечення (посадового окладу) позивача у розмірі 4 032,13 грн., яку позивач отримував до моменту свого першого звільнення з органів міліції - 06.11.2015 року, а саме: згідно довідки ХНУВС від 21.04.2017 року за підписом начальника ВФЗБО головного бухгалтера та бухгалтера ВФЗБО ХНУВС грошове забезпечення позивача станом на 06.11.2015 року (перше звільнення) становив 4 032,13 грн. (посадовий оклад - 1 550,00 грн., оклад за спеціальним званням - 135,00 грн., надбавка за вислугу років 35% - 589,75 грн., доплата за науковий ступінь 15% - 232,50 грн., доплата за вчене звання 25% - 287,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 1 137,38 грн.).

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, вважаючи їх безпідставними, оскільки в силу положень з положень абз. 6 пункту 7 Порядку № 393 при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні слід брати за основи суму грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавки, доплати та ін.) за фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 7 листопада 2015 р., який згідно грошового атестату №1 від 28.12.2106 року до 30 листопада 2016 року (день звільнення позивача) складав 9 762,15 грн. (посадовий оклад - 4053,00 грн./міс., оклад за спеціальним званням - 2400,00 грн./міс., надбавка за стаж служби у розмірі 45% - 2903,85 грн./міс., доплата за наукову ступінь у розмірі 5% - 202,65 грн./міс., доплата за вчене звання у розмірі 5% - 202,65 грн./міс.).

А отже адміністративний позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з даних грошового атестата №1 від 28.12.2016 року, складеного ХНУВС у відношенні позивача, де розмір одноразової грошової допомоги при звільненні складає 112264,73 грн. (9762,15*50%*23=112264,73 грн.)

Суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з Харківського національного університету внутрішніх справ на його користь невиплаченої суми грошового забезпечення за період листопад - грудень 2015 року, є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, з огляду на дані грошового атестата №1 від 28.12.2016 року, складеного ХНУВС у відношенні ОСОБА_4, оскільки йому зараховано до стажу служби в органах поліції вказаний період з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (наказ Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 29.12.2015 року за № 245 о/с) (а.с. 46).

Відповідно до п.15, 16 Розділу І Порядку № 260, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

При призначенні поліцейського на іншу посаду грошове забезпечення виплачується за новою посадою з дня призначення на посаду, указану в наказі по особовому складу. Якщо в наказі по особовому складу дата призначення на посаду не зазначена, грошове забезпечення виплачується з дня підписання цього наказу.

Так, у пункті 1 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Представник відповідача не заперечував того факту та в письмових поясненнях та судовому засіданні підтвердив, що за період з 07 листопада 2015 року до 28 грудня 2015 року університет не виплатив позивачу суму грошового забезпечення, адже на думку відповідача позивач перебував в докторантурі.

Так, відповідно до п.18 вказаного вище Порядку № 260, поліцейським, які здійснюють науково-педагогічну, наукову або творчу діяльність, оплата проводиться в порядку, установленому чинним законодавством.

Ад'юнктам, докторантам, а також курсантам та слухачам з числа молодшого та середнього складу поліції, які навчаються за денною формою навчання у ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, виплата грошового забезпечення проводиться в розмірах, які вони отримували за основною штатною посадою до вступу на навчання, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби (п.2 Розділу ІІІ Порядку № 260).

Згідно довідок ХНУВС від 08.08.2017 року №4/11279 «Про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року» та від 08.08.2017 року № 4/11269 «Про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_4 за період з 01.11.2015 року по 31.12.2015 року» за підписами начальника ВФЗБО головного бухгалтера та бухгалтера ВФЗБО ХНУВС, позивач отримав суму грошового забезпечення лише за період 01.11.2015 року - 06.11.2015 року (1 798,15 грн.) та починаючи з 28.12.2015 року і до свого звільнення (загальна сума 118 631,27 грн.).

Обов'язок нарахувати та виплатити грошове забезпечення за вказаний період з урахуванням усіх надбавок та доплат покладається на відповідача, оскільки таке нарахування не здійснено посада позивачу не визначена у вказаний період, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання Харківський національний університет внутрішніх справ провести нарахування та виплатити ОСОБА_5 грошове забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на те, що вказане грошове зобов'язання не нараховано та не виплачене станом на момент розгляду справи, суд приходить до висновку що вимога про компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв'язку з порушенням термінів її виплати не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно на майбутнє.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_5 утриманої суми доплат за науковий ступінь і вчене звання, що входили до грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2016 року, слід зазначити наступне.

Як зазначено позивачем та підтверджено матеріалами адміністративної справи, під час перебування позивача у відділі організації освітньо - наукової підготовки ХНУВС на посаді докторанта докторантури та ад'юнктури Харківського національного університету внутрішніх справ за період грудень 2015 року - березень 2016 року позивачу була нарахована та виплачена надбавка до посадового окладу за науковий ступінь у розмірі 15% від посадового окову та за вчене звання у розмірі 25% від посадового окладу позивача, що підтверджується копією наказу Харківського національного університету внутрішніх справ (по особовому складу) від 29.12.2015 року за № 245 о/с (а.с. 46) та довідкою ХНУВС від 08.08.2017 року №4/11279 «Про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року».

Проте, нарахована та виплачена сума надбавок (15% та 25% від окладу) за період грудень 2015 року - березень 2016 року у квітні - червні 2016 року відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС була утримана.

Суд вважає дії відповідача щодо відрахувань протиправними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

У п.2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 було затверджено та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (в редакції від 06.04.2016 року), зазначено що наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно п.1 Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. Щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в місті Києві цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в містах Одесі та Львові цей Закон набирає чинності з 20 серпня 2015 року.

Так, згідно довідки ХНУВС від 08.08.2017 року №4/11279 «Про грошове забезпечення полковника поліції ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року» наданої до суду представником відповідача, позивачу було нараховано та виплачено за період грудень 2015 року - березень 2016 р. доплату за науковий ступінь (15% від посадового окладу) та за вчене звання (25% від посадового окладу).

Проте, у зв'язку зі зменшенням позивачу у квітні 2016 року відсотку доплат за вчене звання та науковий ступінь (з 15% та 25% на 5% за кожне) згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання від 06.04.2016 року № 260, співробітниками ХНУВС було прийнято рішення про здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року - березень 2016 року (замість 15 та 25% доплат за вчене звання та науковий ступінь застосовано по 5%).

Тобто, з грошового забезпечення позивача за період з квітня по червень 2016 року включно ХНУВС було здійснено відрахування відсоткової різниці виплачених доплат за період грудень 2015 року - березень 2016 року, а саме: у квітні 2016 року відраховано за березень 2016 року - 405,10 грн. (науковий ступінь), 810,20 грн. (за вчене звання), у травні 2016 року відраховано за лютий 2016 року - 405,10 грн. (за науковий ступінь), 810,20 грн. (за вчене звання), у червні 2016 року відраховано за січень 2016 року - 607,65 грн. (за науковий ступінь), 1012,75 грн. (за вчене звання) та за грудень 2015 року - 78,41 грн. (за науковий ступінь), 130,68 грн. (за вчене звання), на загальну суму 5906,69 грн.

В той час, положеннями ст. 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, відповідачем протиправно в порушення ст. 58 Конституції України здійснено відрахування з грошового забезпечення позивача за період з квітня по червень 2016 року відсоткової різниці виплачених доплат за період грудень 2015 року - березень 2016 року із застосуванням пізніше прийнятого відсотка доплати за вчене звання та науковий ступінь 5% замість 15 та 25% згідно Порядку № 260, прийнятого 06 квітня 2016 р., оскільки такі дії спрямовані не на пом'якшення фінансового становища позивача а навпаки, погіршують його майновий стан порушуючи його права на отримання належного передбаченого законодавством суми грошового забезпечення.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти факту відрахувань та не надав будь - яких доказів на спростування вказаного, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відносно позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у встановленому позивачем розмірі у сумі 7 575,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В той час, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4 (пункт 3) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 зазначеної постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача, не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтвердив наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і можливими протиправним діянням відповідача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КАС України, пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Харківського національного університету внутрішніх справ про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення сум - задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного університет внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27, м. Харків, 61080, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) суму одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 112264 (сто дванадцять тисяч двісті шістдесят чотири) грн 73 коп.

Стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27, м. Харків, 61080, , ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) утриману суму доплат за науковий ступінь і вчене звання, що входили до грошового забезпечення за період з 28 грудня 2015 року по березень 2016 року в розмірі 5906 (п'ять тисяч дев'ятсот шість) грн 69 коп.

Зобов'язати Харківський національний університет внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27, м. Харків, 61080, , ) нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань грошове забезпечення як працівника поліції за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин