Справа № 804/4851/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 р. Справа № 804/4851/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дєєва М.В., суддів Захарчук-Борисенко Н.В., Голобутовського Р.З. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»
до Державної служби геології та надр України
про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-
Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №47дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №48дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №49дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища Смолінської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року на підставі поданої заяви та матеріалів;
- зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 рою підставі поданої заяви та матеріалів;
- зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрам метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року на підставі поданої заяви та матеріалів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення приписів Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. №615, не розглянув у встановлений чинним законодавством строк заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 року №47дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 року №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища, від 13.03.2017 року №48дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 року №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища та від 13.03.2017 року №49дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 06.06.2002 року №2692 з метою видобування уранових руд Ватутінського родовища та не прийняв жодного рішення за цими заявами станом на серпень 2017 року, хоча мав їх розглянути до 28.04.2017 року, чим допустив протиправну бездіяльність з цього приводу. При цьому, зважаючи на те, що строк дії вищевказаних спеціальних дозволів закінчився 30.05.2017 року та 03.06.2017 року відповідно, така бездіяльність відповідача призвела до зупинки видобування руди Інгульською та Смолінською шахтами, а також великих втрат Державного бюджету України від ненадходження податків, зборів та валютної виручки від продажу поробленої руди у вигляді уранового-оксидного концентрату на експорт. Натомість оскільки відповідачем було неправомірно не здійснено розгляд вказаних заяв позивача у передбачені чинним законодавством строки, позивач на підставі частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якою встановлено підстави застосування «принципу мовчазної згоди», з 18.05.2017р. фактично набув право на здійснення діяльності з видобування уранових руд на Центральному, Мічурінському та Ватутінському родовищах строком на 20 (двадцять) років після дати закінчення дозволів.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позов підтримує, додаткових пояснень та доказів, відмінних від тих, що містяться у матеріалах справи не має, проти розгляду в порядку письмового провадження не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надавав, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника до суду не звертався.
У відповідності до ч. 4 ст. 122 ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» засноване на державній власності відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 24.07.1951 №2659-1287 та Наказу Другого головного управління при Раді Міністрів СРСР від 01.08.1951 №3 «Про створення комбінату №9» і підпорядковане Міністерству енергетики та вугільної промисловості України створеного відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 №1085/2010. ДП «СхідГЗК» здійснює свою діяльність згідно з вимогами Статуту затвердженого Наказом Міненерговугілля від 22.03.2014 №175 та нормами чинного законодавства України. Зареєстроване як юридична особа згідно свідоцтва Серії А00 №421603 від 28.10.1993, має ідентифікаційний 14309787 все майно підприємства є власністю Держави Україна.
Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює господарську діяльність з видобування корисних копалин (уранових руд) на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 на Центральному родовищі уранових руд та спеціального дозволу і користування надрами від 30.05.1997 №906 на Мічурінському родовищі уранок руд. Термін дії дозволів закінчився 30.05.2017, що призвело до зупинки видобування руди Інгульською шахтою.
Також видобування уранових руд здійснюється Смолінською шахтою ДП «СхідГЗК» на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 на Ватутінському родовищі уранових. Термін дії дозволу закінчився 03.06.2017, що призвело до зупинки видобування руди Смолінською шахтою.
З метою продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами від 30.05.1997 року №905 (Центральне родовище), від 30.05.1997 року №906 (Мічурінське родовище) та від 03.06.2002 №2692 (Ватутінське родовища), позивачем було подано до Державної служби геології та надр України листи № 47дск, №48дск та №49дск від 13.03.2017 року на продовження строку дії спеціальньних дозволів на користування надрами.
Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
Відповідно до ч.7 ст.16 Кодексу України про надра, переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого указом Президента України №391/2011 від 06.04.2011р., встановлено, що Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Згідно з підпунктом 14 пункту 4 зазначеного Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує термін дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Таким чином, Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань уповноважена, зокрема, здійснювати переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжувати термін дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Відповідно до п.14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. №615, у разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, та затвердження запасів родовища корисних копалин, продовженні видобування корисних копалин строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр. Для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву у встановлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону. Строк продовження дії дозволу не може перевищувати строки, передбачені пунктом 7 цього Порядку.
Згідно з абз.12 п.8 Порядку №615 для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, а також підстава надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.
Пунктом 7 Порядку №615 унормовані строки, на які надаються дозволи, зокрема, дозвіл на видобування корисних копалин надається не більш як на 20 років.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листами №47дск від 13.03.2017 року на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №905 від 30.05.1997 року з метою видобування уранових руд Центрального родовища, №48дск від 13.03.2017 року на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №906 від 30.05.1997 року з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища та №49дск від 13.03.2017 року на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №2692 від 06.06.2002 року з метою видобування уранових руд Ватутінського родовища у межах строку, встановленого п.14 Порядку №615 (не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії вказаних спеціальних дозволів).
До листа № 48дск від 13.03.2017 року були додані наступні матеріали, а саме: копії протоколу засідання ДКЗ СРСР від 11.08.1967 № 5206 обл. № 43 дск.; заява на продовження терміну дії спеціального дозволу; завірені копії заяви на гіродовження терміну дії спеціального дозволу; пояснювальна записка з характеристикою обєкта, стану його геологічного вивчення, меігоду розробки та обґрунтування необхідності використання надр; завірені копії пояснювальної записки з характеристикою обєкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки та обґрунтування необхідності використання надр; завірені копії протоколу ДКЗ України від 31.03.2016 № 3550; каталог координат кутових точок ліцензійної площі; завірені копії каталогу координат кутових точок ліцензійної площі; оглядова карта масштабу 1:100 000; завірені копії оглядової карти масштабу 1:100 000; ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок масштабу 1:10 000; завірені копії ситуаційного плану з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок масштабу 1:10 000; план підрахунку запасів Мічурінського родовища масштабу 1:10 000; завірені копії плану підрахунку запасів Мічурінського родовища масштабу 1:10 000; геологічні розтини по профілях 14, 15, 85, 96; завірені копії геологічних розтинів по профілях 14, 15, 85, 96; оригінал позитивного експертного висновку від 28.10.2016 №753/06/01 за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів; завірені копії позитивного експертного висновку від 28.10.2016 № 753/06/01 за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів; нотаріально завірені копії Статуту ДП «СхідГЗК», Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з ЄДРПОУ, Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ; завірені копії нотаріально завірених копій Статуту ДП «СхідГЗК», Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особц, довідки з ЄДРПОУ, Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; завірені копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
До листа № 49дск від 13.03.2017 року були додані наступні матеріали, а саме: копії протоколу засідання ДКЗ СРСР від 28.05.1973 № 6901 від вхідного № 39 дск/17; заява на продовження терміну дії спеціального дозволу; завірені копії заяви на Продовження терміну дії спеціального дозволу ; пояснювальна записка з характеристикою обєкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки та обґрунтування необхідності використання надр; завірені копії пояснювальної записки з характеристикою обєкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки та обґрунтування необхідності використання надр; каталог координат кутових точок ліцензійної площі; завірені копії каталогу координат кутових точок ліцензійної площі; оглядова карта масштабу 1:100 000; завірені копії оглядової карти масштабу 1:100 000; ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок масштабу 1:10 000; завірені копії ситуаційного плану з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок масштабу 1:10 000; план підрахунку запасів Мічурінського родовища масштабу 1:10 000; завірені копії плану підрахунку запасів Мічурінського родовища масштабу 1:10 000; геологічні розтини по профілях XLVII, 37+25; завірені копії геологічних розтинів по профілях XLVII, 37+25; оригінал позитивного експертного висновку від 30.11.2016 № 753/06/03 за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів; завірені копії позитивного експертного висновку від 30.11.2016 № 753/06/03 за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів; нотаріально завірені копії Статуту ДП «СхідГЗК», Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з ЄДРПОУ, Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ; завірені копії нотаріально завірених копій Статуту ДП «СхідГЗК», Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з ЄДРПОУ, Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таким чином враховуючи викладене, позивачем було надано до заяв всі матеріали передбачені Порядком №615 Про надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.
Згідно з пунктом 27 зазначеного Порядку передбачено, що Держгеонадра України продовжує строк дозволів за умови надання позитивного висновку спеціалізованим державним геологічним підприємством, установою, організацією, що належать до сфери управління органу з питань надання дозволу, за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.
Відповідно до п.14 Порядку №615 рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу (Державною службою геології та надр України) протягом 60 днів після надходження документів у повному обсязі.
Згідно з п.25 Порядку №615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ органу з питань надання дозволу про надання дозволу розміщується протягом п'яти днів на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.
Зважаючи на те, що подані позивачем заяви з пакетами документів до них були отримані відповідачем 14.03.2017 року, останній згідно з приписами п.14 Порядку №615 повинен був розглянути ці заяви та прийняти за результатами їх рішення у термін до 28.04.2017року включно.
Натомість на час подання позову фактично Держгеонадра України не розглянуто заяви ДП «СхідГЗК» №47дск, №48дск, №49дск від 13.03.2017 року про продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами і не прийнято жодного рішення за цими заявами.
Так само, відповідачем не було повернуто позивачу подані ним документи через їх невідповідність вимогам Порядку №615 або з вимогою про необхідність усунення в них недоліків.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд доходить висновку про обґрунтованість твердження позивача про те, що станом на 28.04.2017 року відповідач мав в розпорядженні всі документи, необхідні для прийняття рішення щодо продовження або відмови у продовжені строку дії спеціальних дозволів №905, №906 та №2692 від 13.03.2017 року, однак, цього не вчинив.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у нездійсненні розгляду заяв позивача на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №905 від 30.05.1997 року з метою видобування уранових руд Центрального родовища, №906 від 30.05.1997 року з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища та №2692 від 06.06.2002 року з метою видобування уранових руд Ватутінського родовища та неприйнятті відповідачем у належній формі рішення за результатом розгляду зазначених заяв.
Крім цього суд враховує, що термін дії спеціальних дозволів на користування надрами ДП «СхідГЗК» та видобування уранових №905 від 30.05.1997 року на Центральному родовищі, №906 від 30.05.1997 року на Мічурінському родовищі від №2692 03.06.2002 року на Ватутінському родовищі уранових руд закінчився 30.05.2017 року та 03.06.2017 року відповідно, що призвело до зупинки видобування руди Інгульською та Смолінською шахтами. Так, враховуючи бездіяльність відповідача керівництво підприємства було змушене видати накази про призупинення роботи Інгульської та Смолінської шах від 29.05.2017 року №167, від 01.06.2017 року №174 та від 08.06.2017 року №183. З метою збереження трудового колективу працівники шахт направлені в простій, за бажанням працівникам надаються відпустки, однак вказані заходи не можуть тривати безстроково. ДП «СхідГЗК» не має можливості виконати виробничу програму на червень - липень 2017 року та втратило значні обсяги у випуску уранового-оксидного концентрату в загальній кількості 74 262 кг, недоотримало прибуток від випуску продукції. Також великих втрат зазнає Державний бюджет України та місцеві бюджети від ненадходження податків, зборів та валютної виручки від продажу поробленої руди у вигляді уранового-оксидного концентрату на експорт.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 Порядку № 615, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Згідно з абзацом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Частиною 6 статті 4-1 зазначеного Закону встановлено, що у разі, якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.
Таким чином, стаття 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дає визначення поняття принципу мовчазної згоди, а стаття 4-1 цього ж Закону визначає, умови та порядок його реалізації.
Отже, будь-якого іншого, особливого порядку реалізації (застосування) принципу мовчазної згоди чинним законодавством не вимагається.
Таким чином, враховуючи те, що документи для прийняття відповідачем рішення щодо продовження дії спеціальних дозволів на користування надрами №905, №906 та №2692 від 13.03.2017 року надійшли до нього в повному обсязі 14.03.2017 року, то відповідно до абзацу 8 пункту 14 Порядку №615, останнім днем розгляду зазначених документів відповідачем було 28.04.2017 року.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивач відповідно до частини 6 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» з 28.04.2017 року фактично набув право на здійснення діяльності з видобування уранових руд на Центральному, Мічурінському та Ватутінському родовищах строком на 20 (двадцять) років після дати закінчення дозволів.
Вирішуючи позовні вимоги, в яких позивач просить зобов'язати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища та від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, та видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціальних дозволів на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища та Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, на підставі поданих заяв та матеріалів, а також зобовязання відповідача продовжити позивачеві строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 року №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, та видачі позивачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, на підставі поданих заяви та матеріалів, суд звертає увагу на таке.
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян, примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.
Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміється таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Даний принцип у повній мірі кореспондується з повноваженнями адміністративного суду при ухваленні рішень, визначених у ст.162 КАС України.
Таким чином, адміністративний суд, визнаючи бездіяльність відповідача протиправною, з метою забезпечення повного захисту прав особи наділений повноваженнями на прийняття рішення про зобовязання вчинення певних дій.
Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги факт протиправної бездіяльності відповідача щодо неприйняття відповідних рішень за заявами позивача у строк, встановлений чинним законодавством, та невиправдане зволікання з розглядом цих заяв, яке призвело до негативних наслідків в роботі підприємства, а також з огляду на те, що прямою нормою закону, а саме частиною 6 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено як наслідок такої бездіяльності застосування принципу мовчазної згоди, визначеного абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача, який дозволяє відновити його порушені права, є зобов'язання відповідача, що наділений виключною компетенцією з продовження дії спеціальних дозволів на користування надрами, відновити порушене право позивача шляхом продовження Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища та від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, та видачі Державному підприємству «Східний гірничо- збагачувальний комбінат» спеціальних дозволів на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища та Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, на підставі поданих заяв та матеріалів, а також зобовязання відповідача продовжити позивачеві строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, та видачі позивачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, на підставі поданих заяв та матеріалів, і наведений спосіб захисту не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
При цьому суд зазначає, що задоволення позовних вимог у такий спосіб жодним чином не свідчить про обмеження прав та повноважень відповідача як субєкта владних повноважень з реалізації державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у вставленому законом порядку, оскільки останній не позбавлений можливості після пролонгації строків дії спеціальних дозволів позивача перевіряти дотримання цим надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволами, наявності чи відсутності інших порушень з його боку та вирішувати у разі виявлення таких порушень питання щодо зупинення дії спеціальних дозволів тощо.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У вказаній нормі кореспондують положення абзацу 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду може бути встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
З метою належного захисту порушених прав позивача, для забезпечення реального виконання рішення, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень, а саме зобовязати подати звіт про виконання судового рішення в тридцятиденний строк з дати набрання законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/4851/17.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 9600,00 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №47дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №48дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення з приводу заяви Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 13.03.2017 №49дск на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища Смолінської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».
Зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №905 з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року, шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року на підставі поданої заяви та матеріалів.
Зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 30.05.1997 №906 з метою видобування уранових руд Мічурінського родовища на 20 (двадцять) років, 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 року шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування уранових руд Центрального родовища на 20 (двадцять) років, з 01 червня 2017 року по 01 червня 2037 рою підставі поданої заяви та матеріалів.
Зобовязати Державну службу геології та надр України продовжити Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 03.06.2002 №2692 з метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року, шляхом видачі Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрам метою видобування уранових руд з наступною їх переробкою та збагачення Ватутінського родовища на 20 (двадцять) років, з 04 червня 2017 року по 04 червня 2037 року на підставі поданої заяви та матеріалів.
Зобовязати Державну службу геології та надр України подати звіт про виконання судового рішення в тридцятиденний строк з дати набрання законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/4851/17.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя М.В. Дєєв Н.В. Захарчук-Борисенко Р.З. Голобутовський