Справа № 812/568/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петросян К.Є.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №812/568/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі Борисові А.А., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Мирошниченко К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/568/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

20.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації (далі УНС Луганської ОДА або відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 працював в УНС Луганської ОДА на посаді головного спеціаліста відділу цивільного захисту з 19.10.2016 по 23.03.2017.

Наказом УНС Луганської ОДА від 19.10.2016 №20-ос "Про призначення ОСОБА_2." позивача, як переможця конкурсу, призначено на посаду головного спеціаліста відділу цивільного захисту управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації.

Протягом випробувального строку позивач сумлінно та з відповідальністю ставився до виконання посадових обов'язків, що підтверджується наказами начальника УНС Луганської ОДА "про преміювання працівників управління за результатами роботи" у листопаді-грудні 2016 року, а також січні-лютому 2017 року. Відповідно до зазначених наказів, за сумлінне і якісне виконання посадових обов'язків працівниками управління, ініціативний і творчий підхід до вирішення поставлених завдань, забезпечення належного рівня трудової та виконавчої дисципліни працівників управління, яким являвся й позивач, встановлено премію у розмірі 180% від посадового окладу у листопаді 2016 року; 187% - у грудні 2016 року та по 50% - у січні та лютому 2017 року.

За таких обставин, на думку позивача, керівництво відповідача надало гідну оцінку праці ОСОБА_2, його відношенню до праці та кваліфікаційному рівню в період випробувального терміну.

20.01.2017 начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5, який був безпосереднім керівником позивача і, під керівництвом якого перебував ОСОБА_2, згідно усного розпорядження начальника управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_6, направив на ім'я керівництва УНС Луганської ОДА подання про завершення випробувального терміну позивачу достроково 20.01.2017, як особі, яка по своїм діловим та кваліфікаційним навичкам відповідає займаній посаді.

Додатково начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 та начальником відділу цивільного захисту ОСОБА_7 на ОСОБА_2 було складено характеристику.

Зазначене подання залишилося нерозглянутим, і 25.01.2017 начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 було направлено на ім'я керівництва УНС Луганської ОДА службову записку щодо прийнятого рішення по поданню від 20.01.2017 про завершення випробувального терміну ОСОБА_2 достроково 20.01.2017.

Однак, 16.03.2017 позивач отримав попередження від керівництва управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації про те, що за результатами випробувального терміну встановлено невідповідність його займаній посаді, а саме: неякісне виконання робіт, неналежне виконання трудових обов'язків через недостатню кваліфікацію, у зв'язку із чим з 23.03.2017 ОСОБА_2 буде звільнено із займаної посади.

23.03.2017 позивача ознайомили з наказом управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської ОДА від 16.03.2017 №6-ос "Про звільнення ОСОБА_2." відповідно до п.11 ст.40 КзпП України, ст.35, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу", ст.24 Закону України "Про відпустки".

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської ОДА від 16.03.2017 №6-ос "Про звільнення ОСОБА_2."; поновити його на посаді головного спеціаліста відділу цивільного захисту управління з надзвичайних ситуацій Луганської ОДА та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до уточненого адміністративного позову від 22.06.2017 просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 24.03.2017 по 22.06.2017 у розмірі 34779,15 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/568/17 у задоволенні позову - відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги (а.с. 1-8 т.2). В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник відповідача наголошуючи на законності ухваленої судом постанови.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби та правовий статус державного службовця визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889).

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону №889 дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону №889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч.2 ст.1 Закону №889).

Згідно п.3 ч.1 ст.4 Закону №889 одним з принципів здійснення державної служби є професіоналізм - компетентне, об'єктивне і неупереджене виконання посадових обов'язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону.

Ч.1 ст.21 Закону №889 визначено, що вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

Глава 3 Закону №889 визначає порядок призначення на посаду державної служби. Так, рішення про призначення на посаду державної служби приймається керівником державної служби на посади державної служби категорій "Б" і "В" (п.п.2 ч.2 ст.31 Закону №889).

Згідно ч.3 ст.21 Закону №889 рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу - після прийняття рішення за скаргою суб'єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Таке рішення приймається на підставі протоколу засідання конкурсної комісії.

Рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та за результатами перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади" (ч.4 ст.21 Закону №889).

Встановлено, що ОСОБА_2 наказом від 19.10.2016 №20-ос був призначений з 19.10.2016 на посаду головного спеціаліста відділу цивільного захисту як такий, що пройшов за конкурсом на цю посаду, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом. Пунктом 2 даного наказу ОСОБА_2 було встановлено строк випробування на відповідній посаді терміном шість місяців (а.с.10). З наказом позивач ознайомлений 19.10.2016, що підтверджується його підписом (а.с.10 зворотній бік).

Згідно усного розпорядження начальника УНС Луганської ОДА ОСОБА_6 позивача було направлено для подальшої роботи до відділу оповіщення та зв'язку під керівництвом начальника відділу ОСОБА_5, що не заперечують сторони по справі.

20.01.2017 начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 було направлено на ім'я керівника УНС Луганської ОДА подання про завершення випробувального терміну ОСОБА_8 достроково з 20.01.2017 як особі, яка по своїм діловим та кваліфікаційним навикам відповідає займаній посаді (а.с.15-16). Додатково начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 та начальником відділу цивільного захисту ОСОБА_7 на позивача було складено характеристику (а.с.18).

25.01.2017 начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 було направлено на ім'я керівництва УНС Луганської ОДА службову записку щодо прийнятого рішення за поданням від 20.01.2017 (а.с.17).

16.03.2017 позивач отримав попередження від керівництва УНС Луганської ОДА про те, що за результатами випробувального терміну встановлено його невідповідність займаній посаді, а саме: неякісне виконання робіт, неналежне виконання трудових обов'язків через недостатню кваліфікацію, та попереджено про звільнення з займаної посади 23.03.2017 (а.с.19).

Наказом УНС Луганської ОДА від 16.03.2017 №6-ос ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста відділу цивільного захисту управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської облдержадміністрації 23.03.2017. Підставою для звільнення позивача є встановлення його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування відповідно до п.11 ст.40 КЗпП України, ст.35, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" (а.с.20). З наказом ОСОБА_2 ознайомлений 23.03.2017 згідно особистого підпису (а.с.20 зворотній бік).

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого наказу УНС Луганської ОДА від 16.03.2017 №6-ос про звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу цивільного захисту управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської облдержадміністрації, слід виходити з наступного.

Відповідно до ст.26 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

Строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців (ч.1 ст.27 КЗпП України).

Згідно із ч.1 ст.35 Закону №889 в акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим (ч.2 ст.35 Закону №889).

Відповідно до ч.3 ст.35 Закону №889 випробування при призначенні на посаду державної служби встановлюється строком до шести місяців.

У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади державної служби. Якщо конкурсною комісією такого кандидата не визначено, проводиться повторний конкурс (ч.4 ст.35 Закону №889).

Відповідно до ст.83 Закону №889 державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб'єкта призначення.

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, у тому числі, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування (п.2 ч.1 ст.87 Закону №889).

Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді (ч.6 ст.35 Закону №889).

Згідно ст.28 КЗпП України коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. У разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це.

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що при випробуванні працівник вважається прийнятим на роботу, але з умовою, що укладений з ним трудовий договір буде розірвано, якщо він не витримає випробування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було встановлено невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді внаслідок неякісного виконання робіт, неналежного виконання трудових обов'язків через недостатню кваліфікацію.

На підтвердження цього, суду надано протоколи робочих нарад УНС Луганської ОДА за період з 01.02.2017, на яких був присутній ОСОБА_2, де йому надавалися завдання начальником Управління, акти щодо виконання завдань (а.с. 68, 70, 196-217), характеристика на ОСОБА_2 (а.с.69, 102).

Діючим законодавством не регламентовано, які саме документи мають підтверджувати невідповідність працівника займаній посаді, тому з урахуванням вищенаведених документів у своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про неналежне виконання у повному обсязі своїх трудових обов'язків позивачем.

Крім того, наданими у судовому засіданні суду першої інстанції поясненнями свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправильне показання також у судовому засіданні було підтверджено факт невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді.

Аналізуючи зібрані та дослідженні у судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 не пройшов випробування через його невідповідність роботі, на яку позивача прийнято та наявність підстав для розірвання УНС Луганської ОДА укладеного з ОСОБА_2 трудового договору, оскільки при прийнятті на роботу позивач знав про встановлений йому випробувальний термін і погодився з такими умовами прийняття на роботу.

Розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник, при прийнятті на роботу та даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

В силу вимог ч.6 ст.35 Закону №889 право на звільнення державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді належить суб'єкту призначення, в даному випадку начальнику УНС Луганської ОДА.

Крім того, міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях за скаргою ОСОБА_2 здійснювало позапланову перевірку Управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської ОДА, за результатами якої було складено довідку від 04.04.2017 №10, копія якої перебуває в матеріалах справи (а.с.133-137). В силу п.1 Положення про Національне агентство України з питань державної служби (далі НАДС), затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №500, НАДС є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).

Як вбачається з даної довідки, міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях було встановлено, що в умовах проведення конкурсу на посаду головного спеціаліста відділу цивільного захисту визначені спеціальні вимоги до професійної компетентності, зокрема освіта зазначена за напрямами підготовки "Цивільний захист", однак згідно документів особової справи ОСОБА_2 має напрямок підготовки "Будівництво", кваліфікацію - бакалавр з будівництва.

Згідно висновків за результатами перевірки зазначено, що прийняття ОСОБА_2 на державну службу в цілому відбулося без порушень чинного законодавства про державну службу. Однак освіта, яку має ОСОБА_2 не відповідає вимогам до освіти, зазначеним в умовах проведення конкурсу та зроблено висновок, що звільнення ОСОБА_2 проведено у відповідності до вимог ч.6 ст.35 Закону України "Про державну службу", оскільки право на звільнення державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді належить суб'єкту призначення.

Таким чином, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що при розірванні трудового договору з ОСОБА_2 під час випробувального строку відповідач скористався правом, передбаченим ст.35 Закону №889, а тому трудові права позивача порушено не було.

Не заслуговує на увагу акт відповідача від 15.03.2017 про відсутність позивача на робочому місці протягом години (а.с.71), оскільки в акті зазначено, що ОСОБА_2 самовільно покинув будівлю Управління, зробивши відмітку в журналі обліку робочого часу, однак відповідний запис у даному журналі відсутній (а.с.218-222).

Суд першої інстанції надав оцінку посилання позивача як на доказ сумлінного виконання ним своїх службових обов'язків на накази начальника УНС Луганської ОДА про преміювання працівників, зокрема і ОСОБА_2 у листопаді 2016 року у розмірі 180% від посадового окладу, у грудні 2016 року - 187%, у січні 2017 року - 50% та у лютому 2017 - 50%, та зазначив наступне.

Преміювання працівників управління здійснюється відповідно до Положення про преміювання державних службовців Луганської ОДА, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.09.2016 №551 (а.с.62-66). Розділом II даного Положення визначено, що розрахунковий розмір місячної премії державним службовцям апарату визначається відділом фінансового забезпечення апарату у відповідному місяці, за який здійснюється преміювання і встановлюється в однакових відсотках до посадового окладу.

Отже, премію отримують всі державні службовці УНС Луганської ОДА у рівному відсотковому співвідношенні, що й відображено в наданих наказах.

Стосовно подання начальника відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 та характеристики на ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів справи 20.01.2017 начальник відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 направив на ім'я начальника Управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської ОДА ОСОБА_9 подання щодо дострокового завершення випробувального строку ОСОБА_2 (а.с.15-16). Додатково начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 та начальником відділу цивільного захисту ОСОБА_10 було складено на ОСОБА_2 характеристику (а.с.18).

25.01.2017 начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 направлено на ім'я керівника УНС Луганської ОДА службову записку щодо прийнятого рішення по поданню від 20.01.2017 про завершення випробувального терміну ОСОБА_2 достроково (а.с.17).

Оригінали зазначених документів суду сторонами не надано, позивачем надано відповідні ксерокопії даних документів, відповідачем із посиланням на акт від 16.03.2017 зазначено про їх зникнення.

Разом з тим, допитаний судом першої інстанції в якості свідка начальник УНС Луганської ОДА ОСОБА_9 пояснив, що він не вбачав підстав для дострокового завершення випробувального терміну для ОСОБА_2, у зв'язку із чим зазначені документи ним були залишені без розгляду і не прийняті до уваги при винесенні оскаржуваного наказу про звільнення позивача. Факт того, що зазначені документи йому надавалися він не заперечував.

Позивач був призначений наказом УНС Луганської ОДА від 19.10.2016 №20-ос на посаду головного спеціаліста відділу цивільного захисту, під керівництвом начальника відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5 він працював за усною вказівкою начальника Управління. Тобто, з 19.10.2016 по 03.02.2017 ОСОБА_2 без розпорядчих документів працював у відділі оповіщення та зв'язку, а вже з 03.02.2017 до звільнення працював у відділі цивільного захисту Управління. У зв'язку із відсутністю розпорядчих документів щодо переведення позивача до відділу оповіщення та зв'язку, на думку суду, у начальника даного відділу також були відсутні і правові підстави для складання та внесення відповідного подання про дострокове припинення випробувального строку. Одночасно слід зауважити, що свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_2 був переведений до його відділу в лютому 2017 року та працював там всього 1,5 місяця, тому надати об'єктивну оцінку його роботі він не може, оскільки позивач працював мало часу в його відділі. Загалом роботу ОСОБА_2 у своєму відділі характеризував задовільно.

Щодо доводів позивача про упереджене ставлення до нього з боку начальника УНС Луганської ОДА ОСОБА_9, у зв'язку із написанням на ім'я голови Луганської ОДА - керівника обласної військово-цивільної адміністрації колективної скарги (заяви) на неправомірні дії начальника (а.с.129-132), судом першої інстанції встановлено наступне.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка начальник відділу оповіщення та зв'язку УНС Луганської ОДА ОСОБА_5 пояснив, що дійсно саме після написання цієї скарги, яка у подальшому була особисто віднесена до Луганської ОДА ОСОБА_2, з приводу чого було складено акт від 15.03.2017 про відсутність на робочому місці позивача (а.с.71), почалися переслідування позивача з боку керівництва.

Однак відповідно до матеріалів справи, дана скарга була підписана начальником відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_5, позивачем як головним спеціалістом відділу цивільного захисту та головними спеціалістами відділу оповіщення та зв'язку ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які також як і позивач на той час перебували на випробувальному терміні. Разом з тим, встановлено та підтверджено як поясненнями сторін так і показами свідків, що всі ці особи (ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13А.) наразі працюють в УНС Луганської ОДА, після закінчення іспитового строку з ними укладено трудові договори. З огляду на зазначене, суд першої інстанції не встановив взаємозв'язку між поданням скарги на дії начальника та звільненням ОСОБА_2 за невідповідність займаній посаді потягом строку випробування з посади головного спеціаліста відділу цивільного захисту УНС Луганської ОДА.

Акт від 06.02.2017 про приниження честі та гідності державного службовця ОСОБА_2 також не може враховуватися як належний доказ по справі, оскільки оригінал даного акта суду позивачем не надано. Крім того, зазначений акт складено та підписано за участю голови комісії ОСОБА_5 та членів комісії, при цьому відсутні будь-які докази з приводу того, на підставі якого документу та ким було створено відповідну комісію (а.с.128).

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 в частині визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення і поновлення ОСОБА_2 на роботі, є також безпідставними позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 24.03.2017 по 22.06.2017 у розмірі 34779,15 грн.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/568/17 - залишити без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі № 812/568/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління з питань надзвичайних ситуацій Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок