Справа № 149/1654/17
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1654/17
Провадження №2-а/149/41/17 Номер рядка звіту 37
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14.08.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, третя особа - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подолян Анатолій Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2017 року ОСОБА_2 звернулась в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, третя особа - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подолян А.І., про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 22.07.2003 року померла матір чоловіка позивача ОСОБА_4, якій на праві власності відповідно до рішення суду належало 39/100 домоволодіння № АДРЕСА_1. Після її смерті, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2007 року за чоловіком позивача ОСОБА_5 визнано право власності на 39/100 житлового будинку з прибудовами та надвірними господарськими будівлями, саме: житлового будинку -А, пристройки- А1, тамбура -а1, крильця, сарая-В, уборна-Е, погріба-П/Б, бані-Ж, сарая-Д, забору-№1, загальною площею будинку 102,8 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м. та земельну ділянку площею 1410 кв.м., призначену для ведення особистого підсобного господарства. 19.04.2016 року помер чоловік позивача, після смерті якого залишилось вказане спадкове майно. З метою прийняття спадщини та узаконення самочинно зведених побудов, які зазначені в технічному паспорті від 07.04.1997 року позивач звернулась до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції.

23.02.2017 року головним інспектором Подоляном А.І., на підставі старої технічної документації від 07.04.1997 року та технічної документації від 15.11.2016 року, без виходу на місце та огляду самого домоволодіння № АДРЕСА_1 було складено акт № 206-пп, відповідно до якого позивачем, самочинно, без дозволу відповідних державних органів, проведено будівництво прибудови літ. «А1», до індивідуального житлового будинку, тамбура літ «а1», сараю літ «Д», а в 2003 році будівництво сараю літ «М» та гаражу літ «П» на земельній садибній ділянці № АДРЕСА_1. В той же день інспектором Подоляном А.І. складено протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення 1994 та 2003 роках за ч. 1 ст. 96 КУпАП та складено припис № 60, яким запропоновано в строк до 23.05.2017 року вказані об'єкти самочинного будівництва привести у відповідність. 03.03.2017 року інспектором Подоляном А.І. винесено постанову № 72 про накладення штрафу у розмірі 510 гривень. 06.06.2017 року інспектором Подоляном А.І. було складено акт за № 652-пп та протокол про адміністративне правопорушення, а 13.06.2017 року винесено постанову відповідно до якої, позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, оскільки одне правопорушення відбулось в 1994 році а інше у 2003 році, тобто вказані правопорушення не є триваючими, оскільки мають чітко зазначені дати початку вчинення та закінчення вчинення, однак не зважаючи на ці обставини інспектором Подоляном А.І. незаконно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. За таких обставин позивач просить постанову по справі про адміністративне правопорушення № 194 від 13.06.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Дерпартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, скасувати.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що будівництво прибудови літ. «А1», до індивідуального житлового будинку, тамбура літ»а1», сараю літ «Д» відбувалось в 1994 році, а в 2003 році будівництво сараю літ «М» та гаражу літ «П» проводилось не позивачем, а попередніми власниками, вона взагалі нічого не будувала, відтак вважає, що будь-яких порушень вимог законодавства вона не вчиняла, а її бажання узаконення самовільно зведених будівель не може бути підставою для застосування до неї санкцій передбачених КУпАП. Також зазначив, що інспектор Подолян А.І. достовірно знаючи, що позивач не є суб'єктом адміністративного правопорушення, шляхом зловживання довірою позивача, незаконно притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, хоча жодних порушень законодавства вона не допускала.

Представник відповідача у справі в судове засідання не з"явився, хоча відповідач у справі про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа Подолян А.І. в судове засідання не з"явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення народного суду Хмільницького району від 01.12.1967 року ОСОБА_4 виділено у власність 39/100 частини від усього будинку № АДРЕСА_1 (а.с.28), що також підтверджується рішенням вказаного суду від 03.08.1967 року (а.с.27).

Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду від 31.07.2007 року, ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та за ним визнано право власності на 39/100 житлового будинку з прибудовами та надвірними господарськими будівлями, що складаються з : житлового будинку -А, пристройки- А1, тамбура -а1, крильця, сарая-В, уборна-Е, погріба-Г, сарай -Б, погріба-П/Б, бані-Ж, сарая-Д, забору-№1, загальною площею будинку 102,8 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м. та земельну ділянку площею 1410 кв.м., призначену для ведення особистого підсобного господарства (а.с.26).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 07.04.1997 року виданого ОСОБА_4,та інших матеріалів справи, самочинні побудови, зокрема баня-Ж, сараї-Д, прибудова-А1, тамбур а1, крильцо, були збудовані в 1994 році (а.с.16-18).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 15.11.2016 року виданого ОСОБА_2 самочинні побудови, а саме: сарай -М, гараж -П, побудовано в 2003 році (а.с.19-21).

Відповідно до рішення Хмільницької міської ради від 10.06.1997 року ОСОБА_4, співвласнику будинковолодіння № 36 по вул. Кірова, передано у власність земельну ділянку площею 1410 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства (а.с.23).

Згідно архівного витягу з рішення № 42 виконкому Хмільницької міської ради від 29.03.1994 року ОСОБА_4 надано дозвіл на капітальний ремонт існуючої веранди згідно плану (а.с.24).

19.04.2016 року помер ОСОБА_5,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ № 342627 від 22.04.2016 року (а.с.30).

23.02.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. було складено акт № 206-пп від 23.02.2017 року (а.с.10) та припис за № 60 від 23.02.2017 року про те, що за результатами позапланої перевірки, проведеної по АДРЕСА_1, було встановлено самочинне будівництво прибудови літ «А1» до індивідуального житлового будинку, тамбура літ «а1», сараю літ «Д», а в 2003 році будівництво сараю літ «М» та гаражу літ «П» на земельній ділянці № 36 по вул. Монастирська, в м. Хмільнику (юридичні документи на земельну ділянку відсутні). Зокрема ОСОБА_2 було зобов'язано в термін до 23.05.2017 року об'єкти самочинного будівництва привести у відповідність до вимог містобудівного законодавства (а.с.9).

Постановою № 72 від 03.03.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.11).

06.06.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. було складено акт № 652-пп, про те, що ОСОБА_2 не виконала вимоги припису № 60 від 23.02.2017 року щодо приведення у відповідність до вимог містобудівного законодавства самочинно збудованих об'єктів: прибудови до житлового будинку, тамбура, сараю та гаражу по АДРЕСА_1 чим порушила п.3 ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання, містобудівної діяльності» (а.с.12).

Також, 06.06.2017 року Подоляном А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (а.с.13).

Як вбачається з постанови № 194 від 13.06.2017 року головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Подолян А.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року, акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 06.06.2017 року № 652-пп, встановив, що ОСОБА_2 не виконала вимоги припису № 60 від 23.02.2017 року, чим порушила п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та наклав стягнення у ви штрафу в розмірі 5100 гривень (а.с.15).

Разом з тим, як вбачається з технічного паспорта житловий будинок по вулиці Кірова в м. Хмільнику, виготовлений станом на 07.04.1997 року та технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовлений станом на 15.11.2016 року КП "ВООБТІ", об'єкти самочинного будівництва, а саме - прибудова літ «А1» до індивідуального житлового будинку, тамбура літ «а1», сарай літ «Д» були збудовані в 1994 році, а сарай літ «М», гараж літ «П», були збудовані в 2003 році, що повністю спростовує інформацію внесену до припису № 60 від 23.02.2017 року, акту № 652-пп від 06.06.2017 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року про те, саме ОСОБА_2 було здійснено самочинне будівництво по АДРЕСА_1.

Суд приймає як доведені факти, що об"єкти самочинного будівництва, які стали підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-41 були збудовані матір'ю чоловіка позивачки ОСОБА_4 в 1994 році та чоловіком позивачки ОСОБА_5 в 2003 році.

Як вбачається з вказаного припису, інспектор, який склав припис, посилається на порушення ОСОБА_2 ст. 9 Закону України "Про архітертурну діяльність".

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітертурну діяльність" в редакції яка була чинною на момент видання пропису, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і

правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання

містобудівної діяльності".

Разом з тим, судом встановлено, що самочинне будівництво ОСОБА_2 не проводилося, було збудовано у 1994 році та у 2003 році, відтак вона не являється особою суб'єктом правопорушення.

Так, відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про притягнення забудовника до відповідальності за будівництво, здійснене без дозволу на виконання будівельних робіт, та за експлуатацію об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію" за № 40-17-484 від 30.01.2012 року рішення про притягнення до відповідальності фізичних осіб за правопорушення щодо експлуатації об'єктів після закінчення будівництва не прийнятих в експлуатацію застосовується до об'єктів, які споруджені та експлуатуються з моменту набрання чинності Закону № 4220, тобто з 19.01.2012 року.

Відповідно до Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Одночасно відповідно до статті 8 КУпАП закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідальність фізичних осіб за експлуатацію об'єктів будівництва, споруджених до набрання чинності Закону № 4220 та не прийнятих в експлуатацію, не була встановлена.

Таким чином, припис № 60 від 23.02.2017 року стосовно ОСОБА_2 винесений головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І., складено безпідставно та протиправно.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, відповідальність за правопорушення передбачені вказаної статтею настає за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом з тим, судом безперечно встановлено, що припис інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна А.І. № 60 від 23.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 є протиправним.

Виходячи з цього, особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання протиправних приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення № 194 від 13.06.2017 року, винесена головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Також судом встановлено, що при розгляді та вирішенні справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 уповноваженою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном А.І., в порушення вимог КУпАП, допущено неповне встановлення обставин, які мають значення для прийняття постанови у справі, невідповідність висновків, викладених у постанові, обставинам справи, а також допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3,8,19,22,58 Конституції України, статтями 2, 6-11, 14, 72, 94, 99, 158-163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 194 від 13.06.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляном Анатолієм Івановичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Хмільницький міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Вергелес В. О.