Справа № 821/390/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/390/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Херсонської об'єднаної державної податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення боргу,

встановив:

Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - позивач, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1.), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.08.2017 р. просить стягнути з відповідача податковий борг по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1017,78 грн.

Позовні вимоги мотивує наявністю у відповідача відповідно до уточненого розрахунку управління погашення боргу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (службова записка від 17.08.2017 р. № 573/21-22-17-02-18) податкового боргу перед бюджетом по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1017,78 грн. Оскільки вказане узгоджене грошове зобов'язання не сплачене відповідачем добровільно, просить стягнути його суму в судовому порядку.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральні перевірки податкових декларацій акцизного податку ФОП ОСОБА_1, за результатами яких складені акти від 23.03.2016 р. № 000081/21-03-21/НОМЕР_1 та від 04.05.2016 р. № 000029/21-03-40/НОМЕР_1. Перевірками встановлено неподання та несвоєчасне подання відповідачем податкової декларації акцизного податку за лютий, травень, липень, серпень, вересень та жовтень 2015 року та за лютий 2016 року, що є порушенням вимог Податкового кодексу України.

Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкові повідомлення-рішення від 12.04.2016 р. № та від 06.06.2016 р. № , якими нараховано грошові зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 7140 грн. та 1020 грн. відповідно.

В порядку ст.129 ПК Украни ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню в сумі 0,56 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 р. у справі № 821/431/17 податкове повідомлення-рішення від 12.04.2017 р. № скасовано.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок часткової сплати позивачем заборгованості в сумі 2,78 грн. та виключенню з особистого рахунку платника податків суми 7140 грн. згідно постанови суду по справі № 821/431/17, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 р. (набрала законної сили 13.07.2017 р.), залишок непогашеного грошового зобов'язання становить 1017,78 грн., що включає 1017,22 грн. заборгованості за податковим повідомленням-рішенням від 04.05.2016 р. № та нараховану пеню в сумі 0,56 грн.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законодавство пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

При цьому, питання правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення, за якими відповідні грошові зобов'язання нараховані, не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень про донарахування відповідних зобов'язань не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Дана правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.08.2013 р. по справі № К/9991/30233/12, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.05.2015 р. по справі № К/800/35558/14.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Приписами п.54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг (п.58.3 ст.58 ПК України).

Порядок узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 вказаного Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог ст.59 ПК України позивачем направлено відповідачу податкову вимогу від 07.04.2015 р. № 2191-23 на суму 774,17 грн.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 ні в адміністративному порядку, ні в судовому порядку не оскаржувала податкове повідомлення-рішення від 04.05.2016 р. № . Таким чином, визначене за ним грошове зобов'язання в сумі 1020 грн. набуло статусу узгодженого.

Також, відповідачем не було оскаржено нарахування пені в сумі 0,56 грн.

Як вже зазначалося, приписами п.57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки узгоджені грошові зобов'язання не сплачено ФОП ОСОБА_1 у встановлений Податковим кодексом України строк, то вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, з урахуванням його часткової сплати в сумі 2,78 грн., становить 1017,78 грн., що також підтверджується даними витягу облікової картки платника податків, долученого до матеріалів справи.

Згідно пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Приписами п.87.11 ст.87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1017,78 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про повернення переплаченої суми судового збору, то воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 р. встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1600 гривень.

Позивачем при зверненні до суду згідно платіжного доручення від 28.12.2016 р. № 2214 сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн.

Зменшення Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області заявленої до стягнення суми податкового боргу не змінює встановленого законодавством мінімального розміру судового збору, а тому доводи позивача про переплату судового збору є безпідставними.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 128, 138, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) податковий борг по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (код призначення платежу 14040000) у сумі 1017 (одну тисячу сімнадцять) грн. 78 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.2.3