Справа № 822/1252/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1252/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

15 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач) до Управління Держпраці у Хмельницькій області (далі - відповідач) про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в квітні 2017 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати постанову №22/137 від 11.04.2017 про накладення на ФОП ОСОБА_3 3 200 грн. штрафу та постанову №22/138 від 11.04.2017 про накладення на ФОП ОСОБА_3 32 000 грн. штрафу;

- в порядку підготовки справи до судового розгляду постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови №22/137 від 11.04.2017 про накладення на ФОП ОСОБА_3 3200 грн. штрафу та постанови №22/138 від 11.04.2017 про накладення на ФОП ОСОБА_3 32000 грн. штрафу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.05.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку із надходженням до Управління Держпраці у Хмельницькій області звернення ОСОБА_4 про порушення ФОП ОСОБА_3 її трудових прав, з метою дотримання вимог ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", абз.4 п.3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, управлінням Держпраці у Хмельницькій області було отримано згоду на проведення позапланової перевірки від Держпраці України.

27.02.2017 Управління Держпраці у Хмельницькій області видало наказ №127 на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3 та направлення від 27.02.2017 №1259/17.

Перевірка розпочалася з 15.03.2017 по 21.03.2017.

15.03.2017 (в день початку проведення перевірки) ФОП ОСОБА_3 був повідомлений про проведення позапланової перевірки, йому було вручене направлення на проведення вказаної перевірки.

21.03.2017 за результатами проведеної перевірки складений Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 22-01/546, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_3 не дотримується вимог чинного законодавства а саме:

- за сім років роботи у ФОП ОСОБА_3 для працівника ОСОБА_4 не надавалися щорічні відпустки (порушення ч. 5 т. 80 КЗпП України);

- не нараховувалася та не виплачувалася індексація заробітної плати для ОСОБА_4 (порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці");

- порушено строки та періодичність виплати заробітної плати (порушення ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про оплату праці");

- при розрахунку компенсації за невикористані відпустки при звільненні ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_3 було обчислено середню заробітну плату для виплати компенсації, виходячи з виплат за весь період роботи (2009-2016), а не за останні 12 місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки (порушення п.2 розділу ІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995).

21.03.2017 на підставі Акту від 21.03.2017 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області виданий припис № 22-01/546-371, відповідно до якого вимагалось дотримуватися вимог ч. 5 ст. 80 КЗпП України та ч. 1, 2, 3 ст.115 КЗпП України та ч.1, 3 Закону України "Про оплату праці", усунути порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці" та п.2 розділу ІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995. У строк до 21.04.2017 письмово інформувати про виконання вимог припису Управління Держпраці у Хмельницькій області.

11.04.2017 у зв'язку з тим, що при проведені перевірки позивача встановлено порушення ним ч.5 ст.80, ч.6 ст.95, ч.1, 2, 3 ст.115 КЗпП України та ч.1, 3 ст.24, ст.33 Закону України "Про оплату праці" та п.2 розділу ІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995, начальник Управління Держпраці у Хмельницькій області прийняв такі рішення:

- постанову №22/138 від 11.04.2017, якою накладено штраф на позивача в сумі 32 000,00 грн., за порушення ч.6 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці", на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України;

- постанову №22/137 від 11.04.2017, якою накладено штраф на позивача в сумі 3 200,00 грн., за порушення частини ч.1, 2, 3 ст.115 КЗпП України, ч.1, 3 ст.24 Закону України "Про оплату праці" та п.2 розділу ІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що порушення норм КЗпП України позивачем встановлені у визначеному чинним законодавством порядку, постанови відповідача про накладення штрафів прийняті уповноваженою особою, розміри штрафів відповідають розмірам визначеним ч.2 ст.265 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно абз.2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав.

Орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом (ч.1 ст.8 Закону № 877-V).

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок) вказано, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (п. 3).

Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п. 4 Порядку).

Пунктом 6 Порядку зазначено, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п. 7 Порядку справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що 03.04.2017 управління Держпраці у Хмельницькій області направило ФОП ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією лист-повідомлення №2042/17 від 30.03.2017 про розгляд справи про накладення штрафу, що призначена на 11.04.2017.

Згідно даних відстеження пересилання поштових відправлень №453, поштового відділення №17 (відділення, що обслуговує адресу, за якою проживає позивач) лист надійшов 06.04.2017, проте позивач його отримав лише 15.04.2017.

Таким чином, управлінням Держпраці у Хмельницькій області було вжито усіх необхідних заходів для повідомлення позивача про розгляд справи про з накладення штрафу щодо нього.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що перебування позивача у відрядженні за кордоном з 04.04.2017 по 14.04.2017 не є доказом порушення відповідачем процедури повідомлення суб'єктів господарювання та роботодавців про дату розгляду справи, що спростовує твердження позивача про неналежне повідомлення його.

Крім того, з аналізу наведених норм, не можна зробити висновок, що неналежне повідомлення про розгляд чи розгляд справи без участі суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено, є беззаперечною підставою для скасування рішення про притягнення особи до відповідальності.

Такий правовий наслідок може мати місце за умови, що через неналежне повідомлення особа, була позбавлена права (можливості) надати докази, які б могли вплинути на правову кваліфікацію її діяння.

Ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду позивач не надав таких доказів, тому висновок суду першої інстанції є правильним.

З направлення від 21.04.2017 №2604/17 слідує, що Управління Держпраці у Хмельницькій області провело позапланову перевірку на предмет додержання законодавства про працю. Підстава проведення перевірки - виконання вимог припису №22-01/546-371 від 21.03.2017. Перевірку проводили з 24.04.2017 по 05.05.2017.

05.05.2017 за результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №22-01/883 в якому порушень не зафіксовано.

Разом з тим, в поданому адміністративному позові та апеляційній скарзі позивач вказав, що на момент винесення постанов ФОП ОСОБА_3 була сплачена індексація заробітної плати для ОСОБА_4, нараховані та сплачені усі податки та збори, тому оскаржувані постанови необхідно скасувати, оскільки на момент їх винесення жодних порушень не існувало.

Статтею 68 Конституції України вказано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що усунення, виявлених під час перевірки порушень до розгляду справи про накладення штрафу не звільняє роботодавця від відповідальності за допущені порушення, а тому порушення норм КЗпП України позивачем встановлені у визначеному чинним законодавством порядку, постанови відповідача про накладення штрафів прийняті уповноваженою особою, розміри штрафів відповідають розмірам визначеним ч.2 ст.265 КЗпП України.

Згідно матеріалів справи перевірку ФОР ОСОБА_3 проведено у повній відповідності з чинним законодавством. Позивачем в акті перевірки зазначено, що жодних зауважень та заперечень до перевірки не має. Зауважень щодо змісту постанов позивач також не вказав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову та вважає що оскаржувані рішення відповідач прийняв згідно вимог чинного законодавства України.

Оцінюючи посилання апелянта на порушення судом першої інстанції правил вирішення відводу передбачених ст. 27-30 КАС України, а саме безпідставність відмови у задоволенні заяви про відвід судді, апеляційний суд виходить з такого.

Апелянт вказує, що суддя повинен був задовольнити заявлений відвід оскільки в ухвалі про відмову в забезпеченні позову від 22.05.2017 суддею зроблено висновок про відсутність очевидної протиправності оскаржуваних постанов, тобто наперед висловлено позицію (тобто проявлено упередженість).

Однак дане твердження є безпідставним, оскільки відсутність чи наявність факту очевидності протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України є предметом судового розгляду при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, тому суд правомірно зазначив про це в ухвалі від 22.05.2017.

Апеляційним судом також не встановлено інших обставин, які б свідчили про упередженість судді при вирішенні даної адміністративної справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 серпня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.