Справа № 736/48/17
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/48/17
Номер провадження 2-а/736/21/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря - Макуха О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Помаза А.П.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_4 - адвоката Загальця О.М.,

залучених третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представників залученої третьої особи «Чернігівобленерго» - Бабич В.К., Олійника А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду справу за позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, щодо приватизації земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

16 січня 2017 року позивач звернувсь до суду з цим адміністративним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він не згоден з рішенням 2 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 11.12.2015 року «Про приватизацію земельних ділянок» п.11, п.11.1 рішення 2 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області, вважає дане рішення є протиправним і таким, що порушує його права, як власника. Тому просить: Визнати незаконним та скасувати п.11, 11.1 рішення 2 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 11.12.2015 року «Про приватизацію земельних ділянок»: - про затвердження ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0600 га по АДРЕСА_1; - про передачу ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0600 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Помаз А.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити, оскільки прийняте рішення міськрадою є протиправним.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення міської ради прийнято відповідно законодавства.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечує, оскільки він має право на приватизацію земельної ділянки, чим не порушує будь-чиїх прав.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4, адвокат Загалець О.М. заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки при приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 міська рада діяла в межах своїх повноважень і не порушено прав та інтересівв будь кому.

У судовому засіданні представники залученої третьої особи ПАТ «Чернігівобленерго» позов підтримали і просять задовольнити, оскільки вважають, що повітряні лінії електропередач, проходять через земельну ділянку, яку приватизував ОСОБА_4, а з ними це питання не погоджено.

У судовому засіданні залучена третя особа ОСОБА_6 проти позову заперечила, а в подальшому подала заяву про розгляд справим у її відсмутності в рішенні покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні залучена третя особа ОСОБА_7 позов підтримала і просить задовольнити, бо вважає, що порушені її права.

У судове засідання залучені треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_12 надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у рішенні покладаються неа розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що позовні вимоги по справі не підлягають задоволенню, оскільки при підготовці документів на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_4, було встановлено, що землекористувачів, крім міської ради поряд з земельною ділянкою ОСОБА_4 не має, тому він мав право на таку приватизацію.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що вона працює начальником міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління держгеокадастру і знає що приватизація земельної ділянки ОСОБА_4 проведена без порушень норм земельного законодавства, оскільки позивач не є землекористувачем поряд з ним, а також лінії електропередач ніяким чином не зачіпають інтересів ПАТ «Чернігівобленерго», щодо земельної ділянки, яку приватизував ОСОБА_4

Суд, вислухавши сторони, учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити за наступних обставин.

По справі встановлено, що рішенням 2 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 11.12.2015 року «Про приватизацію земельних ділянок» п.11, п.11.1: - затвержено ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0600 га по АДРЕСА_1; - передано ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0600 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Позивач вважає, що дане рішення порушує його права, як власника нерухомості розташованої на суміжній земельній ділянці та є протиправним. Оскільки він є власником нерухомості суміжної земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу від 09.01.1992 року на ? житлової будівлі з надвірними приміщеннями: погреб, гараж, ? частина сараю, біля дому земельна ділянка 200 кв. м. то з ним повинні були погодити межі земельної ділянки в натурі на місцевості. Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, він як суміжний користувач не погоджував та не підписував, в результаті були невірно визначені межі земельної ділянки. За таких обставин Корюківська міська рада не мала права затверджувати ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості для передачі безоплатно у власність.

Рішенням 3 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 29.01.2016 року «Про відміну деяких рішень міської ради», яким були відмінені п.11, п.11.1 рішення 2 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області від 11.12.2015 року «Про приватизацію земельних ділянок» в частині затвердження та передачі безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0600 га по АДРЕСА_1, в зв'язку з неможливістю встановлення межі між суміжними ділянками.

Про наведені рішення Корюківської міської ради йому стало відомо з постанови Корюківського районного суду від 29.12.2016 року у справі №736/1235/17, номер провадження 2-а/736/99/16, якою скасовано рішення 3 сесії 7 скликання Корюківської міської ради Чернігівської області «Про відміну деяких рішень міської ради».

Згідно з частиною десятою статті 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Згідно ст.13 Земельного Кодексу України до повноважень міської ради в галузі земельних відносин належать розпорядження землями територіальної громади та надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності. З цих підстав рішення Корюківської міськради Чернігівської області «Про дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації на земельні ділянки» відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною 1 стаття 6 Кодексу Адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наданих до суду і досліджених доказів не вбачається, що позивач є землекористувачем земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою, яку приватизував ОСОБА_4, тобто відсутній договір оренди чи користування земельною ділянкою, а землі відносяться до земель комунальної власності Корюківської міської ради, межі які погоджені з ними.

Відповідно до ч.1 ст.10, ст.25, п. 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отже, передача земельної ділянки у приватну власність відноситься до компетенції міської ради.

Згідно з ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а)придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б)безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в)приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г)прийняття спадщини; ґ)виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться зокрема у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч.ч.1,2,7,8,9 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з ч.10 ст.59 зазначеного Закону, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно ст.112 Земельного Кодексу ч.1, охоронні зони створюються: б) уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Відповідно до ст.22 Закону України від 09.07.2010 року №2480-VI «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» (далі Закон) охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередач.

Згідно Правил охорони електричних мереж (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року №209 охоронна зона становить: для ЛЕП 220 000 В (220кВ) - 25 метрів, для ЛЕП 330 000 В (330 кВ) - 30 метрів.

У відповідності до статті 32 Закону та пункту 8 Правил використання земель у спеціальних зонах об'єктів енергетики проводиться з певними обмеженнями, але законом не встановлена заборона на приватизацію земельних ділянок з ЛЕП.

Стаття 98 Земельного Кодексу України, передбачає право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). 2. Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. 3. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. 4. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Стаття 100 Земельного Кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

2. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Ст. 25 Закону України «Про землеустрій» передбачає, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Що ж стосується Акту погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами, то на сьогодні чинним законодавством не встановлено форму такого акта та порядок погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, який за ст. 198 ЗК України просто вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося, і процедура приватизації має зупинитися складається під час кадастрової зйомки.

За вищевказаних обставин, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходитьдо висновку, що позовна заява не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

По захисту своїх прав третьою особою, який не заявляв самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 поніс витрати на юридичну допомогу по захисту своїх прав у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт на квитанцією про сплату цих витрат, тому ці витрати підлягають стягненню з позивача, оскільки позов задоволенню не підлягає, а тертя особа понесла такі витрати.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., тому ці витрати слід залишити за ним, бо позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12-13, 93, 98, 100, 118-120, 123-124, 134 Земельного Кодексу України, ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, щодо приватизації земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. понесених витрат на юридичну допомогу згідно квитанції та акту виконаних робіт.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду - залишити за ним.

Копію постанови надати сторона по справі до відому.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М. І. Чурупченко