Справа № 821/538/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/538/17

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Зуєвої Л.Є.,

ОСОБА_1,

при секретарі Гошуренко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Каланчацького управління водного господарства на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Каланчацького управління водного господарства до Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про визнання нечинним вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2017 року Каланчацького управління водного господарства (далі Каланчацьке УВГ, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області (далі Служба, відповідач), в якому просило визнати нечинними вимоги щодо не нарахованої Управлінням для перерахування до загального фонду Держбюджету за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 рік пені у сумі 80253,85 грн. та не перерахуванням до загального фонду Держбюджету отриманої пені за період з 29.03.2013 по 21.05.2013 ріки в сумі 34581,30 грн. та за 2014-2016 роки в сумі 28412,64 грн. викладені у листі про усунення порушень Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 20.03.2017 року №15-21-07-21-14/1236.

В обґрунтування позовних вимог Каланчацьке УВГ зазначає, що у період з 28.12.2016 року по 02.02.2017 рік посадовими особами відповідача була проведена ревізія окремих питань фінансово - господарської діяльності Каланчацького управління водного господарства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 рік та складено акт ревізії фінансово - господарської діяльності позивача від 09.02.2017 року №15-21-07-30/01. Позивачем було подано до Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області заперечення на акт, проте дані заперечення відповідачем не прийнято і 15.03.2017 року складено відповідні висновки. Також, 22.03.2017 року відповідачем пред'явлено Каланчацькому УВГ Вимоги зазначені у листі про усунення порушень від 20.03.2017 року №15-21-07-21-14/1236. Позивач не визнає Висновки та Вимоги Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області щодо пені, що і стало підставою для звернення до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Каланчацьке УВГ подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Відповідно до п.3.4.5.1 плану роботи Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області на IV квартал 2016 року, ревізійною групою на підставі направлень на проведення ревізії, проведено ревізію окремих питань фінансово - господарської діяльності Каланчацького управління водного господарства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 рік.

За результатами даної ревізії складено акт ревізії фінансово - господарської діяльності Каланчацького управління водного господарства від 09.02.2017 року №15-21-07-30/01.

Позивачем було подано до Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області заперечення на акт ревізії фінансово - господарської діяльності від 09.02.2017 року №15-21-07-30/01 пункт 2.10 (пеня), оскільки позивач не погодився із зазначеними в акті ревізії висновками щодо нарахування Управлінням пені по договорах про надання послуг, пов'язаних з подачею води на полив сільськогосподарських культур у 2013-2016 роках ф/г «Агроспектр», ТОВ «Рис України», ф/г «Брат - 2».

15.03.2017 року Управлінням південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області складено висновки на заперечення до акту ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Каланчацького управління водного господарства за період з 01.01.2013 року по завершений звітний місяць 2016 рік, від 09.02.2017 року №15-21-07-30/01.

22.03.2017 року позивачем отримано Вимоги зазначені у листі Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про усунення порушень від 20.03.2017 року №15-21-07-21-14/1236.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що виявлені під час перевірки збитки, завдані державі, не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Оскільки дана вимога не породжує безпосередньо права чи обовязки щодо відшкодування збитків, немає правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положенню про Південний офіс Держаудитслужби.

В апеляційній скарзі Каланчацького УВГ вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Державну аудиторську службу України утворено постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №868, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, через Міністра фінансів України, внаслідок реорганізації, шляхом перетворення, Державної фінансової інспекції України. Відповідно до Положення про Держаудитслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року №43 затверджено Положення про Держаудитслужбу, за яким основним завданням цієї служби є забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів. При виконанні цих завдань Держаудитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України.

Правові й організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ч. 2 ст. 2 якого передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За приписами ч. 1 ст.4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані та занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами від 20.04.2006 року №550 якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень і зауважень) до нього - не пізніше 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Відповідно до Положення про Південний офіс Держаудитслужби від 02.06.2016 року № 23 (далі - Положення №23) управління Південного офісу Держаудитслужби (далі - управління) є міжрегіональним територіальним органом, який відповідно до покладених завдань вживає заходів для усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, зокрема, вимагає від керівників та інших осіб підконтрольних підприємств, установ, організацій усунення порушень законодавства, здійснює контроль за виконанням цих вимог, звертається до суду в інтересах держави у разі невиконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до Положення №23 при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права, чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході ревізії збитки.

Вказана інформація зазначається у самій оскаржуваній вимозі від 20.03.2017 року № 15-21-07-21-14/1236, де зобов'язано позивача інформувати відповідача до 19.04.2017 року про вжиті заходи з усунення порушень і недоліків та попереджено, що у разі не усунення виявлених порушень відповідач буде змушений ініціювати розгляд питання про відповідність керівника установи займаній посаді.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. Отже, Управління має право оскаржити Вимогу лише в частині обовязку щодо усунення допущених порушень законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах: від 15.04.2014 року справи №№ 21-40а14, 21-63а14, від 13.05.2014 року №21-89а14, від 20.05.2014 року справа №21-93а14.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Каланчацького управління водного господарства залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: Л.Є.Зуєва

Суддя: О.В.Яковлєв