Справа № 1570/5489/2012
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2013-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2013 р.Справа № 1570/5489/2012

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

судді Градовського Ю.М.,

судді Кравченко К.В.,

за участю секретаря судового засідання Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2012р. та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2012р. в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною постанови Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 27.08.2012р. та її скасування, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, в якому згідно уточнених вимог просив визнати протиправною та скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 27.08.2012р. про передання арештованого майна боржника ТОВ «Арія Вин» від зберігача ОСОБА_1, 1954р.н., на зберігання іншому зберігачу керівнику ТОВ «Арія Вин» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязати відповідача внести уточнюючі зміни до акту опису арештованого майна від 14.08.2012р. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на підставі акту опису й арешту майна від 14.08.2012р. було передано на відповідальне зберігання арештоване майно ТОВ «Арія Вин». Проте, постановою від 27 серпня 2012р. державний виконавець змінив зберігача зазначеного майна з ОСОБА_1 на іншого ОСОБА_2 На думку позивача зазначена постанова є необґрунтованою та безпідставною, у звязку з чим позивач просив її скасувати. Крім того, ОСОБА_1 був не згодний із переліком майна, що було описано в акті 14.08.2012р. і просив внести відповідні зміни.

Ухвалою суду від 2 жовтня 2012р. позовні вимоги в частині зобовязання відповідача вжити дії щодо внесення уточнюючих змін до акту опису і арешту майна від 14.08.2012р. залишені без розгляду, у звязку із пропуском строку на його оскарження.

Також ще однією ухвалою суду від 2 жовтня 2012р. позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 27.08.2012р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

На зазначені судові рішення ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 та ухвали від 2 жовтня 2011 року, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права та просив прийняти нові судові рішення, якими всі його вимоги задовольнити.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а ухвала і постанова суду першої інстанції підлягають залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

14.08.2012 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнення боргів з ТОВ «Арія Вин», до складу якого входить 14 виконавчих проваджень на загальну суму 2 183 406, 45 грн., в тому числі і виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Одеської області № 3-33/119-09-5531 від 21.05.2012р. про стягнення з ТОВ «Арія Вин» на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» боргу в розмірі 1 625 352,6 грн. складений акт опису та арешту майна ТОВ «Арія Вин». Описане нерухоме та рухоме майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (а.с.9-11).

27 серпня 2012р. тим же державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про передачу арештованого згідно опису й арешту майна боржника від 14.08.2012р. від зберігача ОСОБА_1 до ОСОБА_2.

Із зазначеної постанови вбачається, що підставою для прийняття державним виконавцем такого рішення є заява директора ТОВ «Арія Вин» ОСОБА_2, в якій він посилається на те, що у звязку із тривалою відсутністю в смт.Тарутине повідомлення ДВС про проведення 14.08.2012р. виконавчих дій щодо опису й арешту майна не отримував; крім того, боржник не може здійснювати виробничу діяльність, ОСОБА_1 прибрав охорону боржника, виставлену на увесь обєкт ТОВ «Арія Вин», зберігання майна не забезпечив, на обєкті знаходились сторонні особи, яких запрошував сам ОСОБА_1

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо скасування зазначеної постанови, виходив з того, що державний виконавець має право у разі необхідності після передачі майна на зберігання своєю постановою передати таке майно на зберігання іншому зберігачу. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв в порядку, у спосіб та межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження».

Судова колегія погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обовязок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Детальніше цей порядок визначений в п. 4.1,4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5.

Відповідно до п. 4.2.6 зазначеної Інструкції у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, імя та по-батькові зберігача, який здійснив зберігання майна, та прізвище, імя та по-батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майно, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

З вищенаведеного випливає, що перелік підстав, з яких може відбутись передача майна, законодавством не передбачений, а державний виконавець приймає рішення про передачу майна від одного зберігача до іншого у разі необхідності, на свій розсуд. У звязку з цим судова колегія відхиляє доводи апелянта про необґрунтованість постанови лише з тих підстав, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено підстави зміни зберігача арештованого майна за умов, що зазначив державний виконавець.

Крім того, суд першої інстанції ухвалою від 2 жовтня 2012р. залишив позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача вжити дії щодо внесення уточнюючих змін до акта опису і арешту майна від 14.08.2012р. без розгляду, у звязку із пропуском строку.

Судова колегія також погоджується з цим. Дійсно, враховуючи особливість даної справи, предмет якої стосується дій державної виконавчої служби, строки оскарження встановлюються ч. 2 ст. 181 КАС України і дорівнюють 10 дням, починаючи з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

ОСОБА_1, оскаржуючи акт опису й арешту майна від 14.08.2012р., звернувся до суду лише 13 вересня 2012р. В обґрунтування пропуску строку в апеляційній скарзі він посилається на те, що спочатку не зрозумів змісту акту і тільки потім побачив помилки в ньому. Про зазначені помилки він збирався сповістити, але не встиг, оскільки дізнався про заміну його, як зберігача, на іншу особу.

Судова колегія не вважає ці доводи обґрунтованими, щоб поновити строк, оскільки акт опису та арешту майна від 14.08.2012р. був складений в присутності самого ОСОБА_1 Останній з ним ознайомився, отримав його копію, про що свідчить його підпис. Зауважень або заяв осіб, що були присутніми під час опису майна, не було (а.с.11-зв). Крім того, в матеріалах справи відсутні та до апеляційної скарги не додано ніяких заяв від ОСОБА_1 до державного виконавця з приводу незгоди із актом від 14.08.2012р.

Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови відділу ДВС від 27.08.2012 року, суд першої інстанції зазначав, що позивачем не наведено жодних доказів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративні справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Не наведено таких доказів і в апеляційній скарзі. Посилання апелянта на те, що за час розгляду адміністративної справи описане майно може бути реалізовано іншим зберігачем ОСОБА_2, який є директором та співзасновником ТОВ «Арія Вин», є лише припущенням. З акту прийому передачі описаного майна від 29.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування або підміну описаного майна (а.с.8-8зв).

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови та ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,199,200,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2012р. про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про зобовязання відповідача вжити дії щодо внесення уточнюючих змін до акту опису і арешту майна від 14.08.2012р. залишити без змін.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2012р. про відмову ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 27.08.2012р. залишити без змін.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2012р. в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною постанови Державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 27.08.2012р. та її скасування, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В.Кравченко