Справа № 204/3282/17
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3282/17
Провадження № 2-а/204/153/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Проніної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії за втратою годувальника,

в с т а н о в и в:

02 червня 2017 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район) щодо невиконання вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стосовно призначення ОСОБА_3, пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі, меншому ніж 50% від розміру суддівської винагороди, яку отримував годувальник; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район) провести перерахунок призначеної позивачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника, з 04 березня 2017 року, виходячи з розміру суддівської винагороди померлого годувальника на час його смерті.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу з 04 липня 2013 року призначена пенсія за віком, і вона є пенсіонеркою. 28 березня 2017 року позивач звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район), де перебуває на обліку, із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника у зв'язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська та на день своєї смерті перебував із позивачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до відповіді Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район) №М31-1/17 від 29 березня 2017 року, позивача було переведено на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка у відповідності до ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та призначено пенсію у розмірі 50% пенсії за віком, яку нібито міг отримувати її чоловік. Разом з тим, таке рішення про призначення пенсії вважає неправомірним. На час смерті, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік позивача ОСОБА_4 працював на посаді судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, та йому не призначалась пенсія за віком. Як вбачається з відомостей, наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (довідка №Б-с-542 від 13 квітня 2017р.), станом на 01 грудня 2016 року заробітна плата померлого чоловіка позивача, з урахуванням підвищення, складала 27200грн., в тому числі: оклад - 16000грн., надбавка за вислугу років (70% окладу) - 11200грн. Позивач досягла пенсійного віку відповідно до вимог ст.26 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є непрацездатною та перебувала на утриманні чоловіка, який на день своєї смерті обіймав посаду судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська. Враховуючи, що на момент своєї смерті чоловік позивача отримував суддівську винагороду, що для них була постійним і основним джерелом засобів до існування, а позивач, будучи пенсіонеркою, відповідно до ст.10 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право перейти на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, така пенсія має бути призначена позивачу від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, оскільки він так само отримував регулярну щомісячну грошову виплату, призначену у встановленому державою порядку як захід спеціального грошового забезпечення. Більш того, з огляду на норми чинного законодавства, необхідно обов'язково враховувати, що зазначений вид доходу годувальника (суддівська винагорода) як захід спеціального грошового забезпечення за своєю правовою природою має виключний порядок нарахування; а крім того, померлий чоловік позивача, маючи стаж роботи на посаді судді більше 20-ти років, враховуючи положення ч.2 ст.142 чинного Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі виходу у відставку відповідно до ст.ст.116, 137 цього Закону мав би право і на щомісячне довічне грошове утримання, яке взагалі, відповідно до цієї норми Закону, має однакову правову природу з іншими спеціальними грошовими виплатами, зокрема з пенсією за віком, і також є спеціальним видом грошового забезпечення за відповідною посадою. Право позивача на отримання пенсії по втраті годувальника є пов'язаним з його доходом на час настання смерті та стало залежним від місця роботи годувальника на посаді судді, - що призвело до того, що позивач, досягши пенсійного віку, фактично виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника та внаслідок смерті чоловіка залишилась без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого законом на загальних підставах. Таким чином, не врахувавши під час призначення пенсії за втратою годувальника джерело доходу та розмір суддівської винагороди, яку на час смерті отримував чоловік позивача, а призначивши пенсію у розмірі 50% пенсії за віком, яку нібито він міг отримувати, відповідач невірно застосував та в дійсності не виконав вимоги ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням наведеного, за захистом прав та законних інтересів позивач вимушена звернутись з адміністративним позовом, відповідно до правил, встановлених ст.ст.18, 19 КАС України, до місцевого загального суду як адміністративного суду, за місцезнаходженням відповідача, у строк, встановлений ст.99 КАС України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив такі обставини.

Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_1, яке видане 04.07.2013р. УПФ, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є пенсіонеркою за віком (а.с.15).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с24).

Відповідно до свідоцтва про смерть, що видане виконавчим комітетом Новотаромської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

28 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район), де перебуває на обліку, із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника у зв'язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 який працював суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.

На час смерті, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік позивача ОСОБА_4 працював на посаді судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, та йому не призначалась пенсія за віком.

Як випливає з відомостей, наданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (довідка №Б-с-542 від 13 квітня 2017р.), станом на 01 грудня 2016 року заробітна плата померлого чоловіка позивача, з урахуванням підвищення, складала 27200грн., в тому числі: оклад - 16000грн., надбавка за вислугу років (70% окладу) - 11200грн. (а.с.25).

Відповідно до відповіді Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі (Новокодацький район) №М31-1/17 від 29 березня 2017 року, позивача було переведено з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника. В результаті перерахунку загальний трудовий стаж померлого годувальника складає 42 роки 11 місяців 18 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 складає 0,57938. Заробітна плата врахована за період з 01.07.2000 по 31.01.2017 рік. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становить 4,74727. Розрахунок заробітної плати для розрахунку пенсії становить: 3263,44грн. х 4,74727 = 15492,43 грн. Розрахунок пенсії згідно ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: 15492,43грн. х 0,57938 = 8976грн. Загальний розмір пенсії станом на 15.03.2017 рік становить 4531,65 грн. (9063,29 грн. х 50%1, де: 8976грн. - розмір пенсії за віком, 87,29грн. - доплата за понаднормативний стаж (7% х 1247грн.), 50% - процент для обчислення пенсії у разі втрати годувальника. Пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства (а.с.16-17).

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів одержаних органами Пенсійного фонду.

Законодавець не обмежує дію положень ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рамками саме цього Закону.

У статті 1 зазначеного закону чітко визначено, що пенсія - це виплата, яка призначається в разі дотримання умов передбачених цим Законом.

Таким чином, дія ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поширюється на відносини, що виникають при переведенні з одного виду пенсії на інший незалежно від того згідно із яким Законом раніше була призначена пенсія. Сам факт призначення пенсії передбачає, що особа скористалася своїм правом на призначення державної пенсії, а отже в разі припинення її виплати та звернення за призначенням пенсії за іншим законом таке переведення - є переведенням з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У разі, якщо пенсію призначено згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.01.2008р., то середня заробітна плата визначається з урахуванням п.4 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107 - VI від 28.12.2007р. у розмірі 928,81грн., після 1 травня 2012 року - згідно з Постановою Кабінету Міністрів «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012р. у розмірі 1197,91грн.

Частиною 1 статті 40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Згідно з поданою заявою ОСОБА_3 з 15.03.2017р. переведено на пенсію у разі втрати годувальника.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника.

В результаті перерахунку загальний трудовий стаж померлого годувальника склав 42 роки 11 місяців 18 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 склав 0,57938. Заробітну плату враховано за період з 01.07.2000р. по 31.01.2017р. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становить 4,74727. Розрахунок заробітної плати для розрахунку пенсії становить: 3263,44грн. х 4,74727= 15492,43грн. Розрахунок пенсії згідно ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: 15492,43грн. х 0,57983 = 8976грн. Загальний розмір пенсії станом на 15.03.2017р. становить 4531,65грн. (9063,29 х 50%). де: 8976грн. - розмір пенсії за віком; 87,29грн. - доплата за понаднормативний стаж (7% х 1247грн.); 50% - процент для обчислення пенсії у разі втрати годувальника Пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п.2 «Положення Про Пенсійний фонд України» затвердженого Кабінетом Міністрів України №280 від 23.07.2014р., Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради, прийнятими відповідно до Конституції України, актами Кабінету Міністрів, іншими нормативно - правовими актами, а також зазначеним Положенням.

Згідно із ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.3 ст.8 КАС України звернення до суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, чинних на момент виникнення відносин.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Ст.22, ч.1 ст.92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (ст.36), розмір такої пенсії (ст.37), період, на який вона призначається, зміна розміру (ст.38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (ст.39).

Так, відповідно до статті 37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 % пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 % пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника.

Згідно із ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок нової пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV, тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

Відповідно до ч.1-2 ст.51 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Варто вказати, що питання зайняття посади судді, праці на цій посаді та пенсійне забезпечення судді регулюється окремим спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Саме нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначається розмір суддівської винагороди, розмір довічного утримання, порядок їх призначення та виплати. Нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено призначення та виплату пенсії членам сім'ї або родичам судді у разі його смерті як пенсії по втраті годувальника.

Законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за віком, особам які працюють на окремих посадах, у тому числі суддями відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення суддів, однак не вказано, що виплата грошового утримання або пенсії з 01.06.2015 року відбувається на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року припинено призначення та виплату спеціалізованих пенсій, всі види пенсій призначаються та виплачуються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проаналізувавши законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини необхідно зазначити, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4 призначена правильно, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розрахована виходячи з загальних підстав.

Оскільки пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV як попередній вид пенсії слід розуміти саме пенсію, яку б отримував на день смерті годувальник.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи приписи ст.ст.69, 71 КАС України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд доходить висновку щодо доведеності відповідачем законності та обґрунтованості відмови у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку із втратою годувальника, яка в свою чергу відповідає критеріям правомірності, що ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії відповідача є правомірними, законними, такими, що відповідають чинному законодавству, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії за втратою годувальника відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 30 червня 2017 року.

Суддя І.В. Тітова