Справа № 808/3868/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2017 рокусправа № 808/3868/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. в справі № 808/3868/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Мелітопольська ОДПІ), Державної фіскальної служби України (далі ДФС) про визнання протиправною бездіяльності з незабезпечення вчасного автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін; скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.07.2016 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% в сумі 223091,19 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму податку на додану вартість 446182,38 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2017 р. позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДФС України, Мелітопольської ОДПІ з незабезпечення вчасного автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін залишено без розгляду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано прийняте Мелітопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.07.2016 р. про сплату штрафних санкцій у сумі 223091,19 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму податку на додану вартість у розмірі 446182,38 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує на незастосування до даних правовідносин приписів абз. 12 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що потягло за собою неправильний висновок про задоволення позову. При цьому суд першої інстанції без відповідного мотивування вийшов за межі позовних вимог, чим порушив приписи ст. 11 КАС України. Так, не зважаючи на те, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності ДФС та Мелітопольської ОДПІ по незабезпеченню вчасного автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін, залишені без розгляду, судом першої інстанції фактично такі позовні вимоги розглянуті та фактично встановлена неправомірність дій ДФС. Також апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не встановлено фактичних обставин, за якими прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи. колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 першої інстанції встановлено, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Мелітопольгаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, щодо реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю-платнику податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання за період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р., якою встановлено порушення абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення 15-денного календарного терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість) за вересень 2015 року на загальну суму 446182,38 грн. по податковим зобов'язанням вересня 2015 року на загальну суму 446182,38 грн.

01.07.2016 р. Мелітопольською ОДПІ на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до ПАТ «Мелітопольгаз» застосовано штрафні санкції в сумі 223 091,19 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішеннями ПАТ «Мелітопольгаз» розпочало процедуру адміністративного оскарження. Рішенням про результати розгляду первинної скарги ДФС України податкове повідомлення-рішення залишено в силі.

Також суд першої інстанції встановив, що при складанні декларації з податку на додану вартість за січень 2016 р. ПАТ «Мелітопольгаз» відображено в декларації з цього податку суми податку, зазначені в податкових накладних, складених до 01.07.2015 р., які у зв'язку із застосуванням касового методу податкового обліку включені до складу податкового кредиту з липня по жовтень 2015 р.

Зважаючи на приписи ст. 200-1 Податкового кодексу України та п. п. 11,13 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014 р., відповідно до яких показники SНакл (сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН) автоматично обчислюються ДФС та обліковуються в розрізі платників податку наростаючим підсумком, суд першої інстанції вважав, що з 22.02.2016 р. (дата подання ПАТ «Мелітопольгаз» декларації з податку на додану вартість за січень 2016 р.) сума податкового кредиту, зазначена позивачем у такій декларації повинна була бути автоматично відображена в значенні показника SНакл в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідна сума була відображена у системі електронного адміністрування податку на додану вартість лише 25.04.2016 р., у звязку з чим позивач не зміг зареєструвати податкові накладні, що суд вважав доведеним копіями відповідних податкових накладних і квитанцій про їх неприйняття, копіями витягів щодо сум податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що утворення від'ємного значення на рахунку податку на додану вартість позивача і неможливість внаслідок цього зареєструвати відповідні податкові накладні не є наслідком винних дій позивача, а є наслідком того, що після набрання чинності положеннями Податкового кодексу України щодо електронного адміністрування податку на додану вартість питання відображення сум по касовому методу обліку в обрахунку суми, на яку платники податку на додану вартість мають право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у системі електронного адміністрування, тривалий час (до 01.01.2016) було законодавчо не врегульовано, а після законодавчого врегулювання зазначеного питання та вчинення позивачем відповідних дій (подання декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року з відповідними даними) контролюючим органом не було забезпечено автоматичне збільшення суми, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, відповідно, позивач з незалежних від нього причин не мав змоги здійснити реєстрацію наведених у акті перевірки податкових накладних/розрахунків коригування у визначені Податковим кодексом України строки.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки платником податку в даному випадку було вчинено всі можливі і допустимі заходи для недопущення порушення законодавства при реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а недоліки в роботі системи електронного адміністрування податку на додану вартість не залежать від дій позивача, то відсутні правові підстави для застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафу.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 апеляційної інстанції встановлено, що Мелітопольською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Мелітопольгаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю платнику податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання, за період з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р., результати якої оформлено актом № 1083/08-32-14-02/05535349 від 06.06.2016 р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем абз. 11 п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України в частині недотримання 15-денного терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступних за датою виникнення зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, за вересень 2015 р. на загальну суму 446182,38 грн. по податковим зобовязанням вересня 2015 р. на загальну суму 446182,38 грн. (а.с. 11-14).

На підставі вказаного акту перевірки Мелітопольською ОДПІ 01.07.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про застосування до ПАТ «Мелітопольгаз» штрафу в розмірі 223091,19 грн. (а.с. 15) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму податку на додану вартість в розмірі 446182,38 грн. (50% суми податку на додану вартість).

Предметом оскарження в справі є саме податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарі/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податку накладу, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в редакції станом на час виникнення спірних відносин також передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

Як зазначено вище, в ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині недодержання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю-платникам податку на додану вартість, в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання, відповідальність за яке передбачена п. 120--1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України, відповідно до якої відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Спірним в розглядуваному випадку є наявність вини платника податку у не реєстрації податкових накладних у встановлений законодавством строк.

Дійсно, відповідно до п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України ПАТ «Мелітопольгаз» застосовується касовий метод при визначенні дати виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту, тобто, податкові зобов'язання виникають у позивача за датою зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу), а право на податковий кредит - за датою списання коштів з банківського рахунку.

Разом з тим, застосування касового методу як методу податкового обліку жодним чином не впливає на обовязок платника податку з реєстрації податкових накладних у визначений статтею 201 Податкового кодексу 15-денний строк з дня складання таких податкових накладних.

ОСОБА_1 апеляційної інстанції встановлено, що складені позивачем протягом вересня 2015 р. податкові накладні з метою їх реєстрації в ЄРПН направлялись позивачем до ЄРПН, проте не прийняті у звязку з тим, що суми податку на додану вартість перевищували суму ліміту на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с. 85-131).

За доводами позивача, з якими погодився суд першої інстанції, порушення строку реєстрації податкових накладних в ЄРПН виникло з підстав, що не залежали від позивача, у звязку з безпідставним не збільшенням ДФС ліміту на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Судова колегія вважає необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції.

Так, Законом України № 71-VIII від 28.12.2014 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» , який набрав чинності з 01.01.2015 р., встановлено, що реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 569 від 16.10.2014 р., система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р.) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Законом України № 643-VIII від 16.07.2015 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» Податковий кодекс України доповнено п. 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» наступного змісту: «Встановити, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.».

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (ОСОБА_1 Накл), обчислену за такою формулою: ОСОБА_1 Накл = ОСОБА_1 НаклОтр + ОСОБА_1 + ОСОБА_1 ПопРах - ОСОБА_1 НаклВид - ОСОБА_1 Відшкод - ОСОБА_1 Перевищ, де: ОСОБА_1 НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексута зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; ОСОБА_1 - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; ОСОБА_1 ПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника; ОСОБА_1 НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; ОСОБА_1 Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; ОСОБА_1 Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників SНаклОтр та SНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників SНаклОтр, SНаклВид та SМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми SНакл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Як свідчать обставини справи, станом на вересень 2015 р. (та в подальшому) у позивача утворилось від'ємне значення суми податку, на яку він мав право зареєструвати податкові накладні, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобовязаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тобто, у разі наявності від'ємного значення суми податку, на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні, в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, платник податку мав відповідно до приведеної правової норми перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що обумовило б обовязок контролюючого органу зареєструвати такі податкові накладні.

Позивачем зазначені дії не вчинені, що призвело до обґрунтованої відмови у реєстрації податкових накладних, складених у вересні 2015 р.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Висновок суду першої інстанції щодо відсутності вини платника податків у порушенні граничного терміну реєстрації податкових накладних ґрунтується на висновку про протиправність дій/бездіяльності ДФС щодо не збільшення ліміту на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції зроблений з порушенням норм процесуального права, а саме статті 11 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що предметом даного позову є податкове повідомлення-рішення Мелітопольської ОДПІ про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2017 р. позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ДФС України, Мелітопольської ОДПІ з незабезпечення вчасного автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін, залишено без розгляду.

Тобто, висновок суду першої інстанції про протиправність бездіяльності ДФС щодо не збільшення ліміту на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість виходить за межі предмету доказування в цій справі.

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішення штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН та зазначає, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. в справі № 808/3868/16 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. в справі № 808/3868/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Прийняти в справі № 808/3868/16 нову постанову.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 22.08.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко