Справа № 502/1250/17
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/1250/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби

відділу прикордонної служби «Вилкове»

старшого прапорщика ОСОБА_2

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з Начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вилкове» старшого прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 094564 від 14.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

В адміністративному позові та судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 14.07.2017 року дільничним інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вилкове» Ізмаїльського прикордонного загону, складено протокол про адміністративне правопорушення № ПдРУ 094564 відносно нього за порушення вимог ст. 202 КУпАП. Того ж дня, 14.07.2017 начальником відділення інспекторів прикордонної служби Відділом Прикордонної служби «Вилкове» Ізмаїльського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2, винесена постанова № 094564 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. Таким чином посадова особа порушила п. 2.3. та п. 4.2. Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, що виявилося у винесені вказаної постанови та накладенні на нього стягнення без його участі та відповідним повідомленням його про час розгляду адміністративної справи. Як зазначено в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення № ПдРУ 094564 від 14.07.2017р., він, ОСОБА_1 о 9 годині 10 хвилин знаходився в прикордонній смузі без документів, які посвідчують особу. Вважає, що ця фабула не відповідає дійсності, оскільки він працює на підприємстві «Кунашир» у якості рибалки, та в цей день був на роботі та переганяв маломірний плавзасіб типу «каюк» номер НОМЕР_1 на місце базування. При здійсненні переходу, його зупинив прикордонний наряд та витребував журнали вилову риби, документи на рибалку. Він пояснив, що вилов риби не проводить, а здійснює перехід, при цьому прикордонному наряду надав наступні документи: довідку з причалу про відхід плавзасобу, посвідчення рибалки фотографією, комплект документів на плавзасіб, дозволи на каюк та на себе від заповідника, копію паспорту та у окремому файлу сам паспорт. Отримавши від нього документи прикордонний наряд запропонував пройти на територію прикордонного загону. При прибутті, прикордонники його супроводили до своєї адміністративної будівлі, де вже без його участі був складені адміністративний протокол за ст. 202 КУпАП. Коли він став вимагати надати пояснення та особисто написати свої зауваження, підтвердити, що документ він надав прикордонному наряду, та при ньому був паспорт, то ст. прапорщик ОСОБА_2, почав казати, що він навмисно не дає документи, а це означає що їх немає. ОСОБА_1 поясняв, що документи у старшого прикордонного наряду, йому почали погрожувати про складання адміністративного протоколу відносно нього за ст. 185-10 ч. 1 КУпАП. У самому протоколі, зазначено що «документ, що посвідчує особу» - паспорт серії НОМЕР_2, виданий Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області 06.10.2015 року., та це прямо вказує на то, що крім документів рибалок (посвідчень та дозволів) був у наявності паспорт громадянина України, який посвідчував його особу. Таким чином, висновки, викладені в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення протирічать одне одному та не відповідають дійсності. Він мав намір написати пояснення особисто, але був позбавлений можливості та був змушений написати у протоколі, що надасть пояснення у суді. Протокол був складений через одну годину після того, як їх зупинили прикордонники, та йому не було надано можливості, ані на надання доказів, ані на захист. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справа буде розглядатися в Кілійському районному відділі Прикордонної служби, однак постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена на місці посадовою особою. Тобто його було позбавлено права на можливість бути присутнім під час розгляду своєї справи, що є грубим порушенням вимог статті 268 КУпАП. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не повністю дотримано вимоги, передбачені ст. 280 КУпАІІ, зокрема не з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З висновками, викладеними в протоколі не погоджується та постанову вважає не законною та такою, яка підлягає скасуванню.

Відповідач, начальник відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вилкове» старший прапорщик ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що прикордонним нарядом «ПП» відділу прикордонної служби «Вилкове» 14.07.2017 року о 9 годині 10 хвилин в районі 10 км. Старостамбульського гирла р. Дунай було виявлено ОСОБА_1, який знаходився на плавзасобі типу «Каюк» НОМЕР_1 без документів, що посвідчують особу, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП. Під час перевірки документів, було виявлено, що у ОСОБА_1 відсутні посвідчення на право керування маломірним судном, відсутнє щорічне проходження технічного огляду плавзасобу, технічний формуляр плавзасобу без номеру, в промисловому журналі після приводнення відсутні записи промислового лову, про що було проінформовано Територіальний відділ Західно - чорноморської рибоохорони м. Вилкове. Документ, що посвідчує особу ОСОБА_1, а саме паспорт, підвіз ОСОБА_3, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП та винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Свідок, дільничний інспектор прикордонної служби Відділу прикордонної служби «Вилкове» старший сержант, ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що 14.07.2017 року, приблизно о 9 годині 10 хвилин прикордонним нарядом «ПП» відділу прикордонної служби «Вилкове», територіально на 10 км. Старостамбульського гирла р. Дунай було виявлено ОСОБА_1, який був на плавзасобі типу «Каюк» не маючи при собі документів, які могли посвідчити його особу, тим самим вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП тому відносно нього за вищевказаною статтею був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення.

Свідок, інспектор 4 категорії ВПС «Вилкове» прапорщик, ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що в той день він знаходився на посту МПЛ № 6, де ним було виявлено ОСОБА_1 який знаходився в човні типу «Каюк» в р. Дунай, тому ним було зроблено жест рукою, який означав вимогу під'їхати до посту. При зупинці ОСОБА_1 виявилося, що в нього відсутні документи, тому його було доставлено до ВПС «Вилкове», де і складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП.

Свідок, ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що працює рибалкою в ПП «Кунашир» та в той день вони з ОСОБА_1 здійснювали перехід з місця базування, в ході якого їх зупинили прикордонники та попросили надати документи. Після перевірки документів їх направили на прикордонну заставу, де на ОСОБА_1 почали тиснути за те, що у нього не було в наявності документів, однак він бачив, що документи у нього були. ОСОБА_1 запросив у наряду документи на охорону кордону і посвідчення особи. Дане затримання тривало близько 7 годин.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. Зазначені Протокол та Постанова перевірялись судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо,неупереджено, добросовісно, розсудливо.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення» суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням пом'якшуючих обставин, майнового положення особи.

З дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 094564 від 14.07.2017 року складеного дільничним інспектором прикордонної служби 1-й категорії ВПС «Вилкове» старшим сержантом ОСОБА_4, відносно ОСОБА_1 за ст. 202 КУпАП вбачається, що прикордонним нарядом «ПП» відділу прикордонної служби «Вилкове» 14.07.2017 року о 9 годині 10 хвилин в районі 10 км. Старостамбульського гирла р. Дунай було виявлено ОСОБА_1, який знаходився на плавзасобі типу «Каюк» НОМЕР_1 без документів. У протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відбудеться 14.07.2017 року, о 10.00 годині, в приміщенні ВПС «Вилкове» за адресою: Одеська область, м. Вилкове, вул. Придунайська, 1.

14.07.2017 року, начальником відділення дільничних інспекторів прикордонної служби, відділу прикордонної служби «Вилкове», старшим прапорщиком ОСОБА_2, винесено постанову № 094564 згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 202 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Стаття 202 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

У п. 75 рішення у справі Верєнцов проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що підпункт «b» пункту 3 статті 6 гарантує обвинуваченому «адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а, отже, ця гарантія означає, що підготовка захисту по суті головних обвинувачень може включати проведення з його боку всіх «необхідних заходів». Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод можливості викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту, і таким чином вплинути на результат провадження (див. рішення від 30 вересня 1985 року у справі «Кан проти Австрії» (Сап у. Austria), п. 53, Series А № 96; ухвалу щодо прийнятності від 26 червня 1996 року у справі «Коннолі проти Сполученого Королівства» (Connolly v. the United Kingdom), заява № 27245/95, та рішення від 20 січня 2005 року у справі «Майзіт проти Росії» (Mayzit у. Russia), заява № 63378/00, п. 78). Більш того, засоби, доступні кожному, хто обвинувачується у кримінальному правопорушенні, мають включати в себе можливість ознайомитися з результатами розслідування, що проводилося впродовж провадження, з метою підготовки свого захисту (див. ухвалу щодо прийнятності від 15 січня 1997 року у справі «К.Г.П. проти Нідерландів» (С.G.P. v. the Netherlands), заява № 29835/96, та рішення від 18 березня 1997 року у справі «Фуше проти Франції» (Foucher v. France), пп. 26-38, Reports 1997-II). Питання адекватності часу та засобів, наданих обвинуваченому, повинно оцінюватися з огляду на обставини кожної конкретної справи.

Відповідно до п. 7 Положення про прикордонну смугу, затверджену Постановою КМУ від 27.07.1998 року № 1147, громадяни України в'їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Виходячи зі змісту ст. ст. 9, 10 КУпАП та п. 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998, висновок про винність особи має ґрунтуватися на сукупності доказів про те, що вона перебувала на території прикордонної смуги або контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України і ще й вчинила спробу перетину державного кордону.

Відповідно п.2. Положення про прикордонний режим - терміни, що вживаються у цьому Положенні, мають таке значення: документ, що посвідчує особу: для громадян України - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України дня виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, службове посвідчення, посвідчення водія чи інший виданий державним органом документ, який має такі обов'язкові реквізити, як прізвище, ім'я, по батькові, фотокартку, підпис відповідальної посадової особи, відбиток печатки або штампу установи, яка видала документ, дату видачі.

Згідно ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Судом достовірно встановлено, що протокол відносно ОСОБА_1 складений через одну годину після того, як він буз затриманий, та після цього негайно розглянутий з винесенням відповідної постанови. В зв'язку з цим позивачу не було надано можливості користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Право мати захисника також гарантується ст. 271 КУпАП.

За таких обставин розгляду справи про адміністративні правопорушення, позивач був позбавлений можливості належним чином ознайомитися з висунутими проти нього обвинуваченнями та доказами, а також адекватно їх оцінити і розробити серйозну стратегію свого захисту. В зв'язку з зазначеним суд вважає, що під час розгляду посадовою особою справи про адміністративні правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на захист що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП є підставою для скасування постанови, та вважаючи що, строки накладення адміністративного стягнення не закінчились згідно ст. 38 КУпАП, справа підлягає направленню на новий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративні правопорушення, звільняється від сплати державного мита (судового збору).

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі ст. ст. 38, 202, 245, 268, 277, п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вилкове» старшого прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову № 094564 від 14.07.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень за ст. 202 КУпАП, винесену начальником відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Вилкове» старшим прапорщиком ОСОБА_2 - визнати протиправною і скасувати та надіслати справу на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников