Справа № 450/883/17
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/883/17 Провадження № 2-а/450/83/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Штойка С.В., Микитів Н.С.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною відмови в наданні земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить визнати протиправною відмову Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у наданні йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та зобов'язати надати учаснику антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1, зареєстрованому у АДРЕСА_1, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати у власність земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва в розмірах не більше 0,25 га. Свої вимоги мотивує тим, що несучи службу міліціонера відділення №2 взводу №2 СБМ ГУМВС України у Львівській області в період з 25.08.2014 року по 23.09.2014 року, безпосередньо брав участь у антитерористичній операції в районах її проведення на території Донецької та Луганської областей, в подальшому з 19.02.2015 року по 19.03.2015 року знову брав участь у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в м.Краматорськ Донецької області. Він звернувся з відповідною заявою до сільського голови с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області про надання йому як учаснику АТО земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. Про те, що йому відмовлено, він дізнався в жовтні 2016 року, оскільки відповідь надійшла в смт. Щирець, де він зареєстрований, але фактично не проживає. Рішення Зимноводівської сільської ради про відмову у наданні земельної ділянки він не отримав. Всі учасники АТО, які брали і беруть участь в проведенні антитерористичної операції, мають справедливо сподіватися на належний розгляд уповноваженими органами та посадовими особами їх заяви про отримання ними земельних ділянок у власність, а також на ефективний спосіб захисту їхніх прав у разі їх порушення.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги адміністративного позову підтримали, дали пояснення аналогічні мотивам звернення до суду. Просили позов задовольнити.

Відповідач Зимноводівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області подала до суду заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки діяла правомірно в межах своїх повноважень. На звернення позивача про виділення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будинку, його було повідомлено, що така заява буде розглянута на черговому засіданні сесії сільської ради, яке відповідно до плану роботи відбудеться у вересні 2016 року. Дана заява була розглянута на засіданні комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища, а також на сесії сільської ради 8 вересня 2016 року. Позивач не виконав вимоги щодо надання викопіювання з кадастрової карти або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Крім того на території Зимноводівської сільської ради вільні відведені земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд відсутні. Рішення про надання земельної ділянки, як і будь-яке рішення з компетенції органу місцевого самоврядування приймається колегіально, а тому суд не вправі зобов'язувати прийняти будь-яке визначене рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначив позивач та стверджується матеріалами справи, останній 27.07.2016 року звернувся до відповідача з заявою про виділення йому позачергово земельної ділянки для ведення індивідуального будівництва, додавши до заяви довідку про безпосередню участь в АТО, копію паспорта та індивідуального коду, копію посвідчення учасника бойових дій.

Заява позивача, разом з іншими заявами осіб, була предметом розгляду на засіданні комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища від 07.09.2016 року, яка вирішила рекомендувати сесії сільської ради відмовити у безоплатній передачі земельних ділянок, враховуючи недолучення графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та відсутність вільних відведених земельних ділянок для безоплатної передачі у власність з таким цільовим призначенням, що підтверджується висновком з протоколу №10 від 07.09.2016 року.

Як вбачається з протоколу №11 від 08.09.2016 року одинадцятої сесії сьомого демократичного скликання Зимноводівської сільської ради заява ОСОБА_2 була предметом розгляду сесії сільської ради та жоден з депутатів не проголосував за її задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 3 статті 123 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Як зазначив у запереченнях відповідач та підтвердив позивач і його представник, ОСОБА_2 не долучив до заяви про виділення земельної ділянки графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування такої земельної ділянки.

Згідно довідки Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №345 від 16.05.2017 року, на час розгляду заяви ОСОБА_2, на сесії 08.09.2016 року на території Зимноводівської сільської ради відсутні вільні відведені земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, котрі можуть бути використані для безплатної передачі у власність.

Таким чином, судом встановлено, що заява позивача була предметом розгляду уповноваженого органу та рішення з порушеного позивачем питання винесене на засіданні Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 08.09.2016 року, що відповідає вимогам Земельного кодексу України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо нерозгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду, про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання в оренду (передачу у власність), що не належить до компетенції суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності ч.1 ст.72 КАС України основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи позивачем не доведено порушення його права відповідачем. Натомість, на переконання суду, Зимноводівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області діяла в межах своїх повноважень під час розгляду заяви поданої ОСОБА_2 про виділення земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 71, 86, 158 - 163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 118, 122, 123 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні вимог ОСОБА_2 - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

Суддя Мусієвський В.Є.