Справа № 804/5339/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2017 рокусправа № 804/5339/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представників позивача ОСОБА_1І, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. в справі № 804/5339/16 за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Завод монтажних виробів» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженої відповідальністю «Завод монтажних виробів» (далі ТОВ «ЗМВ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 09.08.2016 р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 7480 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує на правомірність призначення та проведення камеральної перевірки позивача, оскільки за приписами пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться, в тому числі, на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних. Крім того, податковим законодавством не визначено жодних граничних часових меж проведення камеральної перевірки податкової звітності. Застосування ж до даних правовідносин п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України вважає безпідставним, оскільки дана норма регулює строк проведення камеральних перевірок при поданні податкової декларації, в якій містяться відомості про наявність права на відшкодування податку на додану вартість з бюджету. Також вказує, що відповідальність платника податку за порушення термінів реєстрації податкових накладних, якщо такі податкові накладні складені після 01.10.2015 р., до платника застосуються штрафні санкції, визначені статтею 120-1 Податкового кодексу.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі підпунктів 20.1.4 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75, статті 76 та пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2015 року та січень-червень 2016 року ТОВ «Завод монтажних виробів», за результатами якої складено акт від 09.08.2016 року №1590/12-01/00109487. Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Завод монтажних виробів» вимог п. 120-1.1, статті 120-1, п.п. 201.10 п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не дотримано позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкове-повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 09.08.2016 р., яким застосовано штраф у сумі 8442,86 грн.

Податкові накладні/розрахунки коригування, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничного строку для їх реєстрації, отримані від наступних покупців: ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», податкова накладна №16 від 01.10.2015 року (сума ПДВ 40800,00 грн., дата реєстрації 26.10.2015 року, кількість днів затримки 10; ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», податкова накладна №17 від 05.10.2015 року (сума ПДВ 34000,00 грн., дата реєстрації 27.10.2015 року, кількість днів затримки 7.

Оскільки камеральна перевірка проведена 09.08.2016 р. щодо декларацій з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2015р. та січень-червень 2016р., тобто із порушенням встановленого п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України 30-денного строку, предметом камеральної перевірки (до 01.01.2017 р.) є податкова звітність, зокрема щодо податку на додану варість, податкова декларація з із перевіркою заявлених у ній даних, враховуючи, що податкові накладні не є податковою звітністю, а предметом спірної камеральної перевірки закон не визначав своєчасність реєстрації податкових накладних, суд першої інстанції вважав, що контролюючим органом виявлені порушення всупереч встановленого порядку, а саме шляхом проведення камеральної перевірки, коли як такі порушення мали б бути виявлені під час позапланової (або планової) перевірки, крім того, камеральна перевірка проведена поза межами встановлених строків її проведення.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Лівобережною ОДПІ м Дніпропетровська проведена камеральна перевірка задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ЗМВ» за жовтень-грудень 2015 р. та січень-червень 2016 р., за результатами якої складено акт № 1590/12-01/00109487 від 09.08.2016 р. (а.с. 37-38). Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) протягом визначеного терміну, відповідальність за порушення передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ «ЗМВ» зареєстровано в ЄРПН податкові накладі з порушенням граничного терміну реєстрації, зокрема, податкова накладна від 01.20.2015 р. № 16 на суму податку на додану вартість 40800 грн. зареєстрована в ЄРПН 26.10.2015 р. о 01 голині 47 хвилин, тобто з порушенням терміну реєстрації на 10 календарних днів; податкова накладна від 05.10.2016 р. № 17 на суму податку на додану вартість 34000 грн. зареєстрована 28.10.2015 р. о 10 годині 19 хвилин, тобто з порушенням терміну реєстрації на 7 календарних днів.

На підставі зазначеного акту перевірки 09.08.2016 р. Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 про застосування до ТОВ «ЗМВ» штрафу в розмірі 8442,86 грн. (а.с. 40) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на строк до 15 днів на суму податку на додану вартість в розмірі 84428,55 грн. (10% суми податку на додану вартість).

Предметом оскарження в справі є податкове повідомлення-рішення № 1 в частині штрафу в розмірі 7480 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарі/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податку накладу, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в редакції станом на час виникнення спірних відносин також передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як зазначено вище, в ході перевірки контролюючим органом встановлення порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині додержання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем факт порушення термінів реєстрації податкових накладних не заперечується.

Згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 01.01.2016 р.) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Водночас, пункт 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України в період до 01.01.2016 р. передбачав, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, Законом України від 24.12.2015 р. № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (набрав чинності з 01.01.2016) внесені зімни до статті 120-1 Податкового кодексу України, якими виключено пункт 120-1.3 Податкового кодексу України, а разом з ним вимога про обов'язкове застосування контролюючим органом порядку застосування штрафних санкцій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику виключено.

Із вказаного слідує, що порушення термінів реєстрації податкових накладних та відповідальність за таке порушення у вигляді штрафу були закріплені в Податковому кодексі України як до 01.01.2016 року, так і після цієї дати.

Таким чином, контролюючі органи з вказаної дати лише не повинні дотримуватись окремого порядку притягнення до такої відповідальності, що раніше було передбачено нормами Податкового кодексу України, а можуть притягувати особу до відповідальності в загальному порядку. Водночас скасування такого обов'язку контролюючого органу не означає, що притягнення платника податків у 2016 році до відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних у 2015 році є зворотною дією Податкового кодексу України у часі, як помилково стверджує позивач.

Відтак, відповідач з 01.01.2016 року, тобто і на час проведення перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, мав право притягувати платників податків до відповідальності на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за порушення термінів реєстрації податкових накладних без наявності порядку, який раніше був передбачений пунктом 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на тому, що зміна порядку застосування штрафних санкцій ніяким чином не погіршує становище платника податків, оскільки сам по собі порядок являє собою лише алгоритм застосування вказаних санкцій, тоді як погіршенням становища платника податку на додану вартість є запровадження принципово нових розмірів штрафів, більших від попередніх, або взагалі запровадження нового виду відповідальності, якого раніше не існувало. В частині ж процедури притягнення особи до відповідальності контролюючий орган повинен застосовувати той порядок, який діє саме станом на час такого притягнення, тобто в даному випадку станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відтак, доводи позивача, підтримані судом першої інстанції, про відсутність порядку проведення перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН є необґрунтованими.

В частині доводів позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про порушення відповідачем вимог діючого законодавства щодо проведення камеральних перевірок колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Оскільки дата реєстрації податкових накладних є складовою частиною даних Єдиного реєстру податкових накладних, то питання своєчасності такої реєстрації можуть бути предметом камеральної перевірки, відповідно, висновок суду першої інстанції, що контролюючим органом виявлені порушення всупереч встановленого порядку, а саме шляхом проведення камеральної перевірки, коли як такі порушення мали б бути виявлені під час позапланової (або планової) перевірки, є неправильним.

Висновок суду першої інстанції про порушення контролюючим органом 30-денного терміну проведення камеральної перевірки, передбаченого пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим.

Судова колегія звертає увагу на те, що 30-денний термін проведення камеральної перевірки передбачений для перевірки даних податкової декларації, а не своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі, що не є податковою звітністю, у зв'язку з чим для такої камеральної перевірки необхідно застосовувати загальні строки давності, передбачені статтею 102 Податкового кодексу України, тобто 1095 днів.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 09.02.2016 р.(справа № 826/3285/15).

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішення штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН та зазначає, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. в справі № 804/5339/16 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 р. в справі № 804/5339/16 за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Завод монтажних виробів» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Прийняти в справі № 804/5339/16 нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженої відповідальністю «Завод монтажних виробів» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 22.08.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко