Справа № 161/15918/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/5589/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії,

встановив:

28.11.2016 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.11.2016 № 184 та зобовязати його здійснити з 28.05.2016 перерахунок розміру пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, з розрахунку 82 % від суми заробітної плати, викладеної в довідці від 16.12.2016 № 13-07-2479 виданою Регіональним відділенням по Волинській області Фонду державного майна України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває на обліку в Луцькому обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, у розмірі 82 % заробітної плати. 07.11.2016 вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням з 01.12.2015 заробітної плати працюючим державним службовцям. Рішенням від 15.11.2016 № 184 їй було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки довідка, видана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Волинській області від 07.11.2016 № 19-2.42 щодо заробітної плати позивача була видана неправомірно. Вважає, що така відмова є неправомірною, оскільки новий Закон України «Про державну службу» стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій і поширюється тільки на тих осіб, яким пенсії призначаються за спеціальними законами після 01.06.2015, а не на тих, яким вони вже були призначені.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2017 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії, не має. У цих правовідносинах, управління здійснювало свої повноваження у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апелянт у апеляційній скарзі просив розглядати справу без участі його представника.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

Враховуючи відсутність від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участі, а також те, що цю справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у розмірі 82 % заробітної плати.

07 листопада 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила, на підставі довідки виданою Регіональним відділенням по Волинській області Фонду державного майна України про заробітну плату державного службовця від 07.11.2016 № 19-2.42 здійснити перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців.

За результатами розгляду заяви рішенням від 15.11.2016 № 184 відповідачем відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки довідка, на підставі якої просить зробити перерахунок пенсії позивач, видана неправомірно.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача, оскільки на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія, згідно Закону України «Про державну службу», на її перерахунок у разі підвищення складових заробітної плати, в тому числі посадового окладу, працюючих державних службовців. При цьому, на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії, питання вищевказаного перерахунку чинним законодавством врегульоване не було, в той час як в силу приписів статті 37 - 1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України, а тому мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На час призначення пенсії позивачу стаття 37-1 у Законі № 3723 викладена так: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року (далі - Постанова № 865).

Відповідно до п. 4 Постанови № 865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-I «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним на момент призначення пенсії, позивачу було передбачено право на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини змінилось.

За змістом ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Закон України від 28.12.2014 № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих атів України», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено цю норму у такій редакції «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013) з 01.12.2015 підвищено посадові оклади працюючим державним службовцям. Цією ж постановою виключено п. 4 Постанови № 865, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким така призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищенаведене, чинним законодавством регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 (далі Закон № 889-VІІІ). У звязку з набранням чинності Закону № 889-VІІІ, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України №3723-VІІІ.

Згідно з ст. 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася 07.11.2016 з заявою про перерахунок пенсії з 28.05.2016 до Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області, у звязку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям.

Оскільки, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням посадових окладів, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Варто зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції посилається на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу, оскільки Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів працюючих державних службовців.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 94 КАС України, судовий збір присудженню з позивача на користь відповідача, як суб'єкта владних повноважень, не підлягає.

З огляду на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Луцького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2017 року у справі № 161/15918/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4