Справа № 804/4224/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 р. Справа № 804/4224/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ СТОЛІТТЯ»
до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ХХІ СТОЛІТТЯ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 002341203 від 20.03.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області протиправно винесено податкове повідомлення-рішення № 002341203 від 20.03.2017 року, яким визначено суму штрафної (фінансової) санкції за несвоєчасну сплату платежів із орендної плати за землю» у сумі 6978,57 грн., за податковий період 2016 року.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що додаткових пояснень та доказів, відмінних від тих, що містяться у матеріалах справи не має, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечує.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПКУ плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Державною фіскальною службою України Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в приміщені Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 08.02.2017 року було проведено камеральну перевірку з питання порушення терміну сплати орендної плати за землю з юридичних осіб TOB «XXI СТОЛІТТЯ» за вересень 2016 року.
Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Судом встановлено, що 17.09.2016 року позивач подав до ДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік №2 від 17.09.2016 року, отже, камеральна перевірка уточнюючого розрахунку з плати за землю за 2016 рік мала бути проведена до 17 жовтня 2016 року.
Проте, податковим органом камеральну перевірку такої звітності проведено лише 8 лютого 2017 року, тобто з порушенням строків проведення камеральних перевірок.
Відповідно до п.86.7. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2017 р. позивачем був отриманий Акт про результати камеральної перевірки з питання порушення терміну сплати орендної плати за землю з юридичних осіб TOB «XXI СТОЛІТТЯ» від 08.02.2017р. №944/04-6312-03/32193166.
Не погодившись із висновками акту 14.03.2017 року підприємство надіслало заперечення до Акту засобами поштового зв'язку.
Відповідачем зазначено, що заперечень до Акту перевірки позивачем не надавалось, проте згідно поштового повідомлення долученого до матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримало зазначені заперечення 05.05.2017 року.
Таким чином, контролюючим органом порушено порядок документального оформлення результатів камеральної перевірки підприємства, внаслідок чого позбавило права платника податку врахувати свої заперечення на акт та порушено строки та порядок направлення податкового повідомлення-рішення, відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (пункт 50.1 статті 50 Податкового кодексу України).
При цьому, у відповідності до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України).
У вищезазначеній декларації підприємство задекларувало податкове зобов'язання з орендної плати на 2016 рік у сумі 1056797,5 грн. з відповідною розбивкою річної суми рівними частками за місяцями у сумі 88 066,46 грн. з січня 2016 по листопад 2016 року та 88 066,44 грн. у грудні 2016.
16.09.2016 року згідно платіжного доручення № 94 від 16.09.2016 року позивачем було сплачено орендну плату з юридичних осіб у сумі 342 068,81 грн.
Зі змісту витягу з Управління Держгеокадастру у м. Дніпро Дніпропетровської області №17/090916/03-07 від 12.09.2016 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку, вбачається, що на підставі Рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 № 4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» та Рішенням Дніпропетровської міської ради №5/7 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до Рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 № 4/65 «Про затвердження нормативної оцінки земель м.Дніпропетровська, була затверджена інша нормативна оцінка, у розмірі 46 933 881,80 грн.
Згідно п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.1 ПКУ);
- не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2 ПКУ).
Тобто річна сума орендної плати складає: нормативна грошова оцінка (46993881,80) *розмір орендної плати (3%) = 1409 816, 45 грн.
Відповідно до п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Станом на 17.09.2016 після нарахування податкових зобов'язань по уточнюючій податковій декларації на 2016 рік від 17.09.2016 в ІКПП по орендній платі за землю виник податковий борг у сумі 90 463,75грн. (342 069,86грн. - 432 713,61 грн.), а саме сума боргу по основного платежу - 69 785,64 грн., сума боргу по штрафним санкціям - 6177,85 грн. та сума боргу по пені - 14 680,26 грн.
Станом на 20.09.2017 в ІКПП по орендній платі за землю по TOB «XXI століття» розрахована штрафна санкція у розмірі 6 978,57 грн.
Позивачем зазначено, що було помилково заповнено рядок 5 «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати» колонки 4-10 розділу III Уточнюючої декларації з плати за землю за 2016 рік №2 від 17.09.2016 року , у зв'язку з чим було подано уточнюючою декларацію з плати за землю за 2016 рік №3 від 20.09.2016 року відповідно до якої позивач виправив помилку у рядку 5 у стовбцях 3-10 розділу III Уточнюючої декларацію з плати за землю за 2016 рік №2.
Також позивач зазначив, що заповнення рядку 5 колонки 4-10 розділу III Уточнюючої декларації з плати за землю за 2016 рік №2 не може підпадати під граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, тому як в даному рядку зазначено «Нараховано до збільшення податкового зобов'язання на 2016 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р. 3-р.4)». При цьому, відповідальність за статтею 126 Податкового кодексу України настає, якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить передбачені Законом суми. В цьому випадку сума штрафу становитиме 10 відсотків за затримку на 3 календарних дні своєчасно не сплачених сум.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі несплати платником узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем було виправлено помилку у поданій податковій декларації за 2016 рік № 2, до настання строку сплати вказаного помилково зобов'язання, тобто вся сума грошового зобов'язання, що визначена підприємством, сплачена у відповідності до норм законодавства та була перерахована до бюджету у встановлені законом терміни, суд вважає помилковим застосуванням в даному випадку, наслідки передбачені ст.126 Податкового кодексу України.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ХХІ СТОЛІТТЯ» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1600,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №388 від 30.06.2017 року.
Керуючись ст.ст. 122, 128,160-162,167 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ СТОЛІТТЯ» - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 002341203 від 20.03.2017 року.
Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «ХХІ СТОЛІТТЯ» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень), що документально підтверджується платіжним дорученням №388 від 30.06.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв