Справа № 408/2518/17-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Цимбал Ю.Ю.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року справа №408/2518/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року у справі № 408/2518/17-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі УСЗН Станично-Луганської РДА), в якому просив:

визнати неправомірним та скасувати рішення УСЗН Станично-Луганської РДА від 30.11.2016 про припинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам;

визнати протиправними дії УСЗН Станично-Луганської РДА щодо припинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі;

зобов'язати УСЗН Станично-Луганської РДА здійснити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 11.11.2016 (а. с. 2).

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений повністю, а саме:

визнано протиправними дії УСЗН Станично-Луганської РДА щодо припинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі - ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано неправомірним та скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам від 30 листопада 2016 року № 22 про призупинення призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2;

зобов'язано УСЗН Станично-Луганської РДА здійснити виплату ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 11 листопада 2016 року (а. с. 25-27).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушенням норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови КМУ від 08.06.2016 №365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним

особам» управлінням здійснено 29.11.2016 року перевірку фактичного місця проживання, за результатами якої встановлено, що будинок належить позивачеві на праві власності з 06.11.2007. При повторній перевірці фактичного місця проживання ОСОБА_2 30.05.2017 та опитуванням сусідів було з'ясовано, що позивач проживає за даною адресою з 26.11.2007 року. Тобто, при оформленні адресної допомоги позивач надав недостовірні дані та не здійснював переміщення у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації. Рішенням від 6 липня 2017 року № 476 скасовано дію довідки НОМЕР_1 від 19.09.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи

ОСОБА_2 (а. с. 32-33).

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 11.01.1980 року, що підтверджується копією паспорта позивача. Ця реєстрація місця проживання є єдиною в паспорті (а. с. 3 зворотній бік).

Відповідно до довідки від 19.09.2016 №095005621 ОСОБА_2 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до АДРЕСА_1 (а. с. 9).

З листа Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації від 19.05.2017 №4/3086-31 на інформаційний запит ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 повідомлено, що 11.11.2016 позивач звернувся до УСЗН Станично-Луганської РДА з заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В ході перевірки достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання 29.11.2016 управлінням встановлено, що позивач та його дружина мають у приватній власності по ? частини будинку за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 06.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, покупці: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 приймають по ? частки земельної ділянки та по ? частки, розташованого на ній будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5).

З витягу з державного реєстру правочинів від 06.11.2007 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є власниками земельної ділянки та житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Протоколом засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам УСЗН Станично-Луганської РДА від 30.11.2016 №22 ОСОБА_2 зупинено призначення (відновлення) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв'язку з тим, що позивач та його дружина мають у приватній власності по ? частини будинку за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №519 від 30.05.2017 за адресою проживання заявника ОСОБА_2: АДРЕСА_1 встановлено, що зі слів сусідів ОСОБА_2 мешкає за даною адресою з 2007 року, задовго до проведення АТО в Станично-Луганському районі; сусіди від підпису відмовились (а.с.38).

Відповідно до довідки виконкому Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області від 05.07.2017 №2715 гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року (а.с. 39).

Рішенням (розпорядженням) УСЗН Станично-Луганської РДА №476 від 06.07.2017 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи гр.ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 19.09.2016, оскільки на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №519 від 30.05.2017 підтверджено постійне проживання особи за вказаною у заяві адресою до виникнення обставин, які змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації (а.с. 40).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність (протиправність) рішення (протоколу) відповідача від 30.11.2016 №22, яким ОСОБА_2 зупинено призначення (відновлення) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв'язку з наявністю у приватній власності по ? частки нерухомого майна у позивача та його дружини в АДРЕСА_1 та як наслідок наявність (відсутність) підстав для зобов'язання відповідача поновити виплату такої допомоги.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1, 2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (п.6 Порядку №505).

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (п.12 Порядку №505).

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено с.Макарове Станично-Луганського району Луганської області.

Таким чином, позивач та його дружина є співвласником будинку в с.Макарове Станично-Луганського району Луганської області, яке відноситься до населених пунктів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що вимоги позивача про визнання протиправними дії УСЗН Станично-Луганської РДА щодо відмови припинення виплати позивачеві щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та визнання неправомірним та скасування рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам УСЗН Станично-Луганської РДА від 30.11.2016 №22 про зупинення призначення ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Решта позовних вимог, а саме, щодо зобов'язання ЦСЗН Станично-Луганської РДА виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 11 листопада 2016 року також підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від задоволених позовних вимог.

Колегія суддів залишає поза увагою посилання відповідача на скасування довідки від 19.09.2016 №095005621, якою ОСОБА_2 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, оскільки спірні відносини виникли у листопаді 2016 року, а рішення про скасування довідки прийнято в липні 2017 року.

Таким чином, на момент звернення позивача до УСЗН Станично-Луганської РДА з заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг довідка позивача була дійсною.

Отже, спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 12 липня 2017 року у справі № 408/2518/17-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова