Справа № 822/1819/17
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1819/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКасапа В.М.
при секретаріМазій І.В.
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", що полягає у невключені даних про грошові вимоги ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" суми, що перевищує встановлений законом граничний розмір відшкодування коштів за вкладами, включивши до акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський"; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський", включивши до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" грошові вимоги ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 в сумі вкладу 966031,40 гривень та подати внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" зміни на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем укладено договір банківського вкладу "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" НОМЕР_2 від 10.09.2015 року. Також 11.02.2016 року укладено договори з ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" про передачу у власність грошових коштів в загальній сумі 1166031,40 грн.

19.05.2016 року ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" повернув вказані кошти в сумі 1166031,40 грн. на поточний рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський".

Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з приводу виплати належних коштів з поточного рахунку та включення інформації про його рахунок до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок третьої особи.

Однак за наслідками розгляду звернень позивачу виплачено суму 200000,00 грн. через банк-агент.

Вважає бездіяльність відповідача, щодо не включення до четвертої категорії акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" його грошових вимог в сумі 966031, 40 грн. в порядку п.4, ч.1, ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів протиправною.

В зв'язку із вищенаведеним змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов в повному обсязі, просив його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надіслав письмові заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, 24.07.2017 року та 27.07.2017 року подав до суду письмові пояснення в яких заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського вкладу "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" НОМЕР_2 від 10.09.2015 року .

Відповідно до п.1 вказаного договору банк за ініціативою клієнта відкриває на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_3 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних документів, а клієнт зобов'язується сплачувати послуги банку.

Між позивачем та ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" укладено договори в яких поручителем виступає ПАТ "Банк Михайлівський": № НОМЕР_7 від 14.12.2015 р. відповідно до якого позивач передає у власність грошові кошти у розмірі 366651,86 грн. на строк 367 днів, розмір процентів за користування коштами складає 35,04 %.; № НОМЕР_6 від 11.12.2015 р. відповідно до якого позивач передає у власність грошові кошти у розмірі 290414,82 грн. на строк 367 днів, розмір процентів за користування коштами складає 35,04%.; НОМЕР_4 від 22.10.2015 р. відповідно до якого позивач передає у власність грошові кошти у розмірі 203094,72 грн. на строк 182 дні, розмір процентів за користування коштами складає 34,4 %.; НОМЕР_5 від 15.12.2015 р. відповідно до якого позивач передає у власність грошові кошти у розмірі 305870 грн. на строк 367 днів, розмір процентів за користування коштами складає 35,04 %.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 р. № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення від 13.06.2016 року № 991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову О.Ю. з 05.09.2016 року.

Позивач звертався до відповідача з заявами про включення інформації щодо нього до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та виплати йому 1166031,40 грн.

Відповідно до довідки про наявність рахунків в АТ "ТАСКОМБАНК" №384/8 від 23.06.2017 року виданої гр. ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), вбачається, що в Хмельницькому відділенні №47 ПАТ "ТАСКОМБАНК" 13.02.2017 року позивачем отримана виплата в сумі 200000,00 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно відповіді на заяву позивача від 20.04.2017 року №20.04.17/03, Уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", вказано, що правочин щодо переказу коштів (трансакцій) згідно яких грошові кошти в сумі 1166031,40 грн. перераховані ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача НОМЕР_3 є нікчемним.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон).

Згідно ст.26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст.1 Закону, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону є вкладом.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Із наведеного вище слідує, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

У той же час, суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Пунктами 7-9 ч.3 ст.38 Закону визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави не були зазначені уповноваженою особою Фонду у повідомленні від 20.04.2017 року в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Уповноваженою особою Фонду не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Тому, висновок щодо нікчемності не обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Суд, зазначає, що жодна з підстав, вказаних у ст.38 Закону не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Відповідно до ч.1. ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п.1 постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 №9, при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Частиною 1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому, згідно з ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Суд зважає на те, що повернення ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 21.04.2016 р., 19.05.2016 р., що підтверджується виписками по рахунку позивача в ПАТ "Банк Михайлівський". Отже, такі кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський" ", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року прийняті зміни до закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зазначений Закон №1736-VIII поширив свою дію на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк ( ПАТ "Банк Михайлівський"), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників поширено гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

Положення припису пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, вступили в силу 19.11.2016 року, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак у зв'язку із законодавчим змінами позивач прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Позивач звернувся з позовом після прийняття вищевказаного Закону і предмет та підставу цього позову визначав ґрунтуючись на нормах Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції після 19.11.2016, коли Закон від 15.11.2016 № 1736-VIII набрав чинності.

На думку суду, відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 Закону України № 4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст.45 цього Закону уповноважена особа Фонду складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно з ч.3 ст.49 цього ж Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Відповідно до п.4.31 глави 4 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 року у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відносяться до четвертої черги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно правовим актам Фонду протиправно допустив бездіяльність та не включив дані про грошові вимоги ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" суми, що перевищує встановлений законом граничний розмір відшкодування коштів за вкладами, включивши до акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський", а тому адміністративний позов необхідно задоволити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 128, 160, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський", що полягає у невключені даних про грошові вимоги ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" суми, що перевищує встановлений законом граничний розмір відшкодування коштів за вкладами, включивши до акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський".

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський", включивши до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" грошові вимоги ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 в сумі вкладу 966031,40 гривень та подати внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Михайлівський" зміни на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 серпня 2017 року

Суддя/підпис/В.М. Касап
"Згідно з оригіналом" Суддя В.М. Касап