Справа № 826/7002/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2017 року № 826/7002/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолій І.В та суддів Аблова Є.В., Григоровича П.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

за позовом Підприємство "Міський спортивно-технічний клуб" Київської міської організації ТСО України"
доМіністерство юстиції України
третя особаКиївська міська організація товариство сприяння обороні України, Приватне акціонерне товариство «Стрілець АТ», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олена Олександрівна
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось Підприємство «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» (надалі - Підприємство «МСТК», позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - Мінюст, відповідач), треті особи Київська міська організація товариство сприяння обороні України (надалі - КМО ТСО України, третя особа - 1), Приватне акціонерне товариство «Стрілець АТ» (надалі - ПАТ «Стрілець», третя особа - 2), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олена Олександрівна (надалі - ПН КМНО Гуцевич О.О., третя особа - 3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розгляд та прийняття спірного наказу про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме права власності на об'єкт нерухомого майна за позивачем, здійснено з порушенням вимог законодавства.

Відповідачем на адресу суду подано заперечення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в запереченнях.

Представником третьої особи КМО ТСО України суду надано пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Представником третьої особи ПАТ «Стрілець АТ» суду надано пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Третя особа ПН КМНО Гуцевич О.О. в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату та час проведення судового засідання повідомлений у відповідності до ст.35,37 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

13.04.2017р. до Міністерства юстиції України надійшла скарга ПАТ «Стрілець АТ» від 12.04.2017р. на рішення державних реєстраторів прав на нерухоме майно, яка мотивована тим, що останній є власником приміщення-будівля казарми та будівля теплопункту, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Гетьмана Вадима, будинок 27А, загальною площею - 457,0 кв.м., і на вказане майно протиправно зареєстровано право власності за Київською міською організацією ТСО України на підставі документів які не могли бути підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію.

ПАТ «Стрілець АТ» у скарзі посилалися на договір компенсаційних розрахунків від 10.03.2000р., укладеного між Київським міським комітетом ТСО України та Акціонерним товариством «Стрілець» як на підставу набуття права власності на вказане нерухоме майно.

ПАТ «Стрілець АТ» в скарзі просив скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_1 № 28455865 від 25.02.2016р. про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за Київською міською організацію ТСО України на приміщення, будівля казарми та будівля теплопункту, загальною площею 457 кв. м. за адресою м.Київ, вул.В.Гетьмана, 27-А, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 00.

Крім того, скаржник просив скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. №30663226 від 27.07.2016р. про державну реєстрацію права власності на приміщення, будівля казарми та будівля теплопункту, загальною площею 457 кв. м. за адресою м.Київ, вул.В.Гетьмана, 27-А за позивачем, яке було здійснено на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2016р. укладеного між КМО ТСО України та Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України».

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прийнято висновок від 21.04.2017р. яким задоволено скаргу ПАТ «Стрілець АТ» від 12.04.2017р. у частині оскарження рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Наказом Міністерства юстиції України від 21.04.2017р. № 1335/5 «Про скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно» скаргу ПАТ «Стрілець АТ» задоволено у повному обсязі, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - скасовані.

Зі змісту Наказу №1335/5, слідує, що він прийнятий на підставі п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1128, та висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21.04.2017р. за результатами розгляду скарги ПАТ «Стрілець АТ» від 12.04.2017р..

Наказом №1335/5 скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які були прийняті державними реєстраторами прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_1 та прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

Так, пп.2-3 Наказу №1335/5 зазначено наступне: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016р. №28455865, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.07.2016р. №30663226, від 07.10.2016р. №№31773109, 31772790, 31770342, від 25.02.2016р. №28455865, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.».

На підставі Наказу №1335/5 Департаментом державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України скасовано рішення державних реєстраторів щодо державної реєстрації речового права власності за КМО ТСО України та позивачем.

Позивач вважає Наказ №1335/5 протиправним, оскільки, на момент прийняття зазначених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державними реєстраторами вони відповідали чинному законодавству, ПАТ «Стрілець АТ» не є власником спірного майна, позивачем набуто право власності на об'єкт нерухомого майна на підставі дійсних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які не визнанні недійсними.

Крім того, позивач зазначає, що Наказ №1335/5 прийнятий з порушенням вимог щодо процедури розгляду скарг на рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а його зміст не відповідає вимогам законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Мін'юст (п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону №1952-IV).

Зокрема, Мін'юст розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону №1952-IV).

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону №1952-IV).

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128), п.2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016р. №37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване в Мін'юсті від 13.01.2016р. за №42/28172 (надалі - Положення №37/5).

Відповідно до п.2 розділу І, п.п.1, 8 розділу ІІІ такого Положення, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

З метою встановлення факту правомірності чи, навпаки, протиправності дій відповідачів щодо оформлення та видачі оскаржуваних висновків і наказів, необхідним є дослідження питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов'язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Скаржник може відкликати подану скаргу на будь-якому етапі її розгляду. У такому випадку скарга залишається без розгляду.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 27.07.2016р. між КМО ТСО України та Підприємством «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» укладено нотаріально завірений договір купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1319 (надалі - Договір), відповідно до якого продавець (Київська міська організація Товариства сприяння обороні України) передає у власність, а покупець (Позивач) приймає належне продавцю приміщення, будівля казарми та будівля теплопункту, що знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Гетьмана Вадима, будинок №27А (двадцять сім «А»), загальною площею - 457,0 кв.м., надалі - «нерухоме майно», і сплачує за нього визначену за домовленістю Сторін грошову суму. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 1,3526 га, кадастровий номер земельної ділянки :69:086:0001, яка зареєстрована за Київською міською організацією Товариства сприяння обороні України, що підтверджується Довідкою № 4, виданою Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 21.07.2016р. (п.1 Договору).

Вказане нерухоме майно належить продавцю на праві приватної власності, про що свідчать дані в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №54051109, виданою Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві 25.02.2016р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності: 13441221 (п.2 Договору).

Згідно з ч.1 ст.27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Отже, позивач шляхом оформлення договору купівлі-продажу та проведення відповідних реєстраційних дій законно набув у власність приміщення, будівлю казарми та будівлю теплопункту, що знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Гетьмана Вадима, будинок №27А, а для позбавлення цього права власності договір купівлі-продажу ніхто не визнавав недійсним.

Більш того, ні в скарзі ПАТ «Стрілець АТ» ні в спірному рішенні не вказано яким саме нормам чинного законодавства суперечать рішення прийняті ПН КМНО Гуцевич О.О.

Право власності за Київською міською організації ТСО України було зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016р. № 28455865, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1

ПАТ «Стрілець АТ» в своїй скарзі посилається на наявність в нього права власності на спірне майно, натомість жодних належних доказів на підтвердження права власності ПАТ «Стрілець АТ» не надано.

Представник ПАТ «Стрілець АТ» стверджує, що набув право власності на підставі Договору компенсаційних розрахунків від 10.03.2000р., який укладений між Київським міським комітетом ТСО України в особі голови Пудова Б.М. та АТ «Стрілець» (ПАТ «Стрілець АТ»).

Вказаним договором та доповнення до нього не передбачено переходу права власності на спірні об'єкти нерухомого майна до ПрАТ «Стрілець АТ», не надано також доказів реєстрації права власності в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності.

У зв'язку з зазначеним посилання на ч.2 ст.5 Закону №1952-IV є безпідставним, оскільки до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 звернулась належна особа за реєстрацією права власності, а про можливі права чи претензії ПрАТ «Стрілець АТ» він не знав та міг знати.

Оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного реєстратора до Міністерства юстиції України є адміністративною позасудовою процедурою оскарження рішень владних органів і не має вирішувати цивільні спори, а має розглядатись скарги в рамках аналізу законності дій державного реєстратора прав.

Отже, спори щодо виконання договірних зобов'язань та набуття прав власності на підставі правочинів (спір про право), як в даному випадку, слід розглядати в порядку цивільного та господарського судочинства, а не в процедурі оскарження дій державного реєстратора прав.

Тобто, висновки відповідача та скарга ПАТ «Стрілець АТ» мають внутрішні протиріччя оскільки в одній частині стверджується, що ПАТ «Стрілець АТ» набув право на спірне майно на підставі договору укладеного з Київською міською організацією ТСО України, яке не зареєстрував належним чином, а в іншій частині стверджується, що Київська міська організація ТСО України не мала права на реєстрацію права власності.

Крім того, відповідач зазначає, що державний реєстратор не витребував документ який підтверджує прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію та присвоєння йому поштової адреси.

Слід зазначити, що в поданих на реєстрацію документах (документи на землю, технічний паспорт та інші) вказана поштова адреса вулиця Індустріальна (Вадима Гетьмана), 27А.

питання введення в експлуатацію будівель та споруд, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №449 від 05.08.1992р. «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення», однак ця постанова стосувалася лише об'єктів державного замовлення. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не включених до державного замовлення, мав визначатися Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Міністерством інвестицій і будівництва.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 09.02.1999р. № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вказана позиція співпадає з правовою позицією Верховного Суду України від 04.03.2014р., у справі за позовом обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Кронштадт» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення.

Отже, відповідач та ПАТ «Стрілець АТ» не навели жодних доказів того, що станом на дату побудови спірного об'єкту нерухомого майна - 1950 рік законодавство передбачало введення його в експлуатацію.

Більш того, інвентарна картка № 20/45 на спірну казарму та теплопункт мала інформацію, що вони введені в експлуатацію в 1950 році.

Посилання на те, що право користування на земельну ділянку на якій знаходяться спірні будинки у Київської міської організації ТСО України припинилось не може братись до уваги оскільки у державного реєстратора ОСОБА_1 не було підстав та повноважень перевіряти дійсність права користування земельною ділянкою Київського міського комітету Товариства сприяння обороні України.

Пунктами 5-7 Порядку №1128 визначено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

У разі коли розгляд скарги відповідно до Законів здійснюється іншим суб'єктом розгляду скарги, така скарга у строк не більше п'яти календарних днів з моменту її реєстрації пересилається суб'єктом розгляду скарги, яким отримано скаргу, за належністю відповідному суб'єкту розгляду скарги, про що повідомляється відповідному скаржнику.

Строк розгляду скарги у випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, обраховується з дати її реєстрації належним суб'єктом розгляду скарги. При цьому вимога Законів щодо строків подання скарги вважається виконаною, якщо така скарга подана у відповідні строки до суб'єкта розгляду скарги, який пересилав її до належного суб'єкта розгляду скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Тобто, як вбачається із зазначеної норми, Комісія перед початком розгляду скарги по суті повинна встановити чи подана скарга із дотриманням строків, встановлених для її подання. У разі якщо строк подання скарги порушено, - повинно бути прийнято мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

До того ж, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016р. №6-2469цс16, згідно з якою, порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який особа не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Особа повинна також довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого нормами законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд звертає увагу, що з поданих документів встановити дату коли ПАТ «Стрілець АТ» дізнався про порушення своїх прав не можливо, що в свою чергу свідчить, що комісією не було дотримано вимог законодавства для встановлення дати порушених прав ПрАТ «Стрілець АТ».

З аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, що Комісією порушено порядку розгляду скарги в частині встановлення факту дотримання скаржником строку подання скарг.

Суд також погоджується із доводами Позивача про порушення його права на участь в розгляді питання, що стосується його прав та законних інтересів, з наступних підстав.

Так, пунктом 3 Розділу ІІІ «Порядок роботи комісії» «Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації», який затверджено наказом Міністерства юстиції України №37/5 від 12.01.2016р., передбачено обов'язок комісії повідомити усіх заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надіслати членам комісії та зазначеним особам матеріали в електронному або паперовому вигляді.

Відповідно до ч.9 «Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів.

Відповідно до частини 11 «Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації» копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті, що не було дотримано.

Як вбачається із матеріалів справи, в порушення вимог «Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» та «Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації», Позивача, як особу, інтересів якої безпосередньо стосується розгляд вище вказаного питання, не було належним чином повідомлено ні про сам факт розгляду відповідної скарги, ні про дату та час її розгляду.

Суд звертає увагу, що в матеріалах розгляду скарги відсутні документи, які свідчили про те, що Комісією вчинялися дії по перевірці даних, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд вважає, що не повідомлення позивача про подання та розгляд скарги безпосередньо має вплив на його права та інтереси, адже за результатами розгляду скарг зроблено висновок про необхідність скасування спірних рішень, якими право власності зареєстровано за позивачем.

Як вже зазначено вище, рішення Комісії оформляється висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії (п. 8 розділ ІІІ Положення №37/5).

В подальшому на підставі висновку Комісії суб'єктом розгляду скарг, яким є Мін'юст, приймається мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні у формі наказу.

Зокрема, згідно з п.п.12-14 Порядку №1128, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що: 1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації; 2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених п.2 ч.6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.2 ч.6 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що саме на підставі висновку комісії приймається Мін'юстом приймається рішення за результатами розгляду скарг в формі наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Наказ Міністерства юстиції України №1335/5 від 21.04.2017р. про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати відповідача відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення в державному реєстрі скасованої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підлягає задоволенню, оскільки є взаємопов'язаною з первинними позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкти владних повноважень, не виконали покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності вчинення дій та бездіяльності.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністра юстиції України №1335/5 від 21.04.2017 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Зобов'язати Міністерство юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.07.2016 року № 30663226, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.07.2016 року № 30663226, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов'язати Міністерство юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016 року № 28455865, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016 року № 28455865, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов'язати Міністерство юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року № 31772790, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року №31772790, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов'язати Міністерство юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року № 31770342, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року № 31770342, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов'язати Міністерство юстиції України скасувати запис про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року № 31773190, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О.

Зобов'язати Міністерство юстиції України відновити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2016 року №31773190, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Міністерства юстиції України на користь Підприємства «Міський спортивно-технічний клуб» Київської міської організації ТСО України» () судові витрати в сумі 17600,00 грн.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185 - 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій

Суддя Є.В.Аблов

Суддя П.О.Григорович