Справа № 825/1099/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2017 року Чернігів Справа № 825/1099/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради

до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

про скасування пункту постанови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради (далі УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради) до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі відповідач) в якому позивач просить:

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 закінчити ВП № 53808300 від 20.04.2017 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасувати пункт 3 постанови про відкриття ВП № 53808300 від 20.04.2017 р. та пункт 1 вимоги виконавця від 16.06.2017 р. щодо стягнення з управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради виконавчого збору в сумі 12800,00 грн. на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 у справі № 825/133/17 було виконано в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, а тому виконавче провадження слід закінчити на підставі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та застосувати ч. 9 ст. 27 цього Закону, відповідно до якого виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача також до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 у справі № 825/133/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду № 825/133/17 від 21.03.2017, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради та зобовязано управління відкоригувати інформацію в ЄДАРП з липня 2013 р. про пільговика ОСОБА_2, особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, на підставі вкладки № 328 від 29.07.2013 р. та довідки МСЕК № 1 сер. AB № 0111387 від 02.07.2013 р. та вилучити інформацію з ЄДАРП про статус, який передбачений ст. 36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та замінити даний період інформацією про статус, який передбачений ст. Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 6-7, 8-10).

Так, УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 у справі № 825/133/17 було вчинено відповідні дії, що підтверджується копією персональної облікової картки за формою "1-пільга" (а.с. 13) та 12.04.2017 представнику ОСОБА_2 було видано зазначену картку з внесеними змінами.

20.04.2017 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області разом з заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження надійшов виконавчий лист № 825/133/17, виданий Чернігівський окружним адміністративним судом 13.04.2017 про зобов'язання УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради відкоригувати інформацію в ЄДАРП з липня 2013 року про пільговика ОСОБА_2, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, на підставі вкладки № 328 від 29.07.2013, та довідки МСЕК №1 сер. АВ №0111387 від 02.07.2013 вилучити інформацію з ЄДАРП про статус, який передбачений ст. 36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та замінити даний період інформацією про статус, який передбачений ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У звязку з надходженням такої заяви та виконавчого листа, державним виконавцем 20.04.2017 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 12), а 16.06.2017 відповідну вимогу (а.с. 16), пунктами 1 та 3 яких визначається необхідність стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 12800,00 грн.

Вважаючи факт відкриття виконавчого провадження незаконним, а вказані пункти постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 та вимоги виконавця від 16.06.2017 протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Дослідивши фактичні обставини справи, суд враховує, що частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено поняття виконавчого збору. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, враховуючи зміст вищезазначених норм, суд зазначає, що ОСОБА_2 скористалась правом на примусове виконання судового рішення передбачене Законом України «Про виконавче провадження» та звернулась до відповідача з відповідною заявою та виконавчим документом, які відповідають вимогам цього Закону, а тому державний виконавець цілком правомірно розпочав примусове виконання рішення на підставі статті 26 Закону, оскільки позивачем не було виконано у повному обсязі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 у справі № 825/133/17, що підтверджується поясненнями від 02.06.2017 (а.с. 35) та змістом статей 36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідні зміни у повному обсязі були внесені позивачем після відкриття виконавчого провадження, що підтверджується персональною обліковою карткою щодо ОСОБА_2 станом на 19.06.2017.

Таким чином сам факт винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження є законним. Вбачається, що відкриваючи виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний в постанові зазначити про стягнення виконавчого збору в розмірі передбаченому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» і в даному випадку такий виконавчий збір складає чотири мінімальних розміри заробітної плати.

Суд вважає, що оскільки рішення суду не було виконано у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, то і підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону та не стягнення виконавчого збору на підставі пункту 9 статті 27 «Про виконавче провадження», у відповідача були відсутні.

Тобто постанова про відкриття виконавчого провадження з зазначенням в ній про стягнення виконавчого збору винесена законно, підстави для скасування пункту 3 такої постанови у суду відсутні.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 9 Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

З таких підстав пункт 1 вимоги виконавця від 16.06.2017 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 12800,00 грн. також є правомірним.

Таким чином, посилання позивача на пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу необхідності закінчення виконавчого провадження суд визнає безпідставним, оскільки з поміж іншого, вказані повноваження належать дискреційних.

Відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року, суд не може підміняти собою державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень. З таких підстав, суд не має права зобов'язувати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 закінчити ВП № 53808300 від 20.04.2017.

Таким чином, суд визнає, що пункт 3 постанови про відкриття ВП № 53808300 від 20.04.2017 та пункт 1 вимоги виконавця від 16.06.2017 щодо стягнення з відповідача виконавчого збору в сумі 12800,00 грн. є законними, а враховуючи позицію Верховного суду України викладену в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року та враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб