Справа № 806/78/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" серпня 2017 р. Справа № 806/78/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника відповідача Савицької І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2017 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною і скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 12 902,61 грн., у тому числі 10 322,09 грн. - за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями 2 580,52 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2015, яким збільшено податок на додану вартість на загальну суму 23 031,00 грн., у тому числі 15 354,00 грн. - за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями 7 677,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2015, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушенням норм регулювання готівки в розмірі 23003,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 № Ф- на суму 33 337,20 грн.;

- скасувати рішення Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № 000106/06-01-17/НОМЕР_1 про застосування штрафних фінансових санкцій на суму 1 666,86 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення від 04.08.2015 № та №, від 05.08.2015 № , рішення № 000106/06-01-17/НОМЕР_1 від 05.08.2015, вимогу про сплату боргу № Ф- від 17.07.2015, винесені Андрушівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області.

Стягнуто з Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 939 грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Бердичівська ОДПІ ГУ ДФС України у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі наказу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № 147 від 09.06.2015 та № 173 від 02.07.2015 представниками відповідача, як контролюючого органу, проведено планову виїзну документальну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, правильності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.01.2014 по 31.12.2014, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки Андрушівською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області складено акт № 5000106/06-01-17/НОМЕР_1 від 17.07.2015 (а.с.12-32).

Згідно розділу 4 акту перевіркою були встановлені наступні порушення:

- абз. "а" п.185.1 ст.185, абз "а" п.186.1 ст.186, абз "а" п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість у період з 01.01.2014 по 31.12.2014 , який підлягає сплаті у встановлені строки до бюджету, в сумі 155 354 грн.;

- п.135.1-135.4, абз.1 пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п. 138.8 ст.138, пп.139.1.9, п.139.1, ст.139, пп.164.1.3, п.164.1, ст.164, п.167.1, ст.167, п.177.2, п.177.4, ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами і доповненнями, а саме заниження в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 96 072,62 грн., що призвело до заниження в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 10 322,09 грн.;

- п.1 ч.2 ст.6, п.1 п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в результаті чого занижено суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 34,7% на суму 33337,20 грн.;

- п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, пп "а" п.176.1 ст.176. п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами і доповненнями, п.1, п.3, п.5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, а саме занижено валові доходи на загальну суму 76 768,72 грн. та завищено валові витрати на загальну суму 19 303,90 грн., що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 96 072,62 грн. та несплати (заниження) податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 10 322,09 грн., а також некоректно виправляються помилки, записи в книзі виконуються за підсумками місяця, а не робочого дня;

- п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, пп.3.2, пп.3.3 пп.3.4, пп.3.5 п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020 зі змінами та доповненнями, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей;

- п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями) не забезпечено щоденне друкування (збереження) фіскальних звітних чеків за 5 днів;

- п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 не забезпечено своєчасне оприбуткування готівки у розділі 2 "Обліку руху готівки та сум розрахунків книзі обліку розрахункових операцій № /2 на підставі фіскальних звітних чеків, що підтверджено Z- звітами на загальну суму 4 600,60 грн.

За результатами вказаної перевірки винесені податкові повідомлення -рішення:

- № від 04.08.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 12 902,61 грн. (а.с.33);

- № від 04.08.2015, яким збільшено податок на додану вартість на загальну суму 23 031,00 грн. (а.с.35);

- № від 05.08.2015, яким застосовано штрафні санкції за порушення норм регулювання готівки в розмірі 23 003 грн. (а.с.37).

Крім того, податковим органом були винесені вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 17.07.2015 № Ф- на суму 333 337,2 грн. та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій № 000106/06-01-17/НОМЕР_1 на суму 1 666,86 грн. (а.с.39,40).

Не погоджуючись із винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску та рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій, вважаючи їх необґрунтованими, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятих рішень.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 04.08.2015 та № від 04.08.2015.

В акті перевірки з № 5000106/06-01-17/НОМЕР_1 від 17.07.2015 вказано, що ФОП ОСОБА_4 не включено вартість проданих товарів, а саме: сигарет Бонд сірий в кількості 8 079 шт. на загальну суму продажу 92 908,50 грн. згідно Z- звіту № 0396 від 19.05.2014, в результаті чого занижено дохід одержаний від провадженого господарської діяльності на загальну суму 76 768,72 грн.; занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 10 322,09 грн.; занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15354,00 грн. (а.с.19, 21, 25 зворот). Зазначенні порушення виникли як наслідок однієї події, а саме продаж позивачем 19.05.2014 сигарет Бонд сірий в кількості 8 079 шт. на загальну суму продажу 92 908,50 грн. (а.с.54).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 ст.177 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

В матеріалах справи містяться пояснення касира ОСОБА_5, в яких зазначено, що 19.05.2014 при розрахунку помилково вибито замість 1 пачки сигарет Бонд сірий по ціні 11,50 грн., 8 079 шт. на суму 92 908,50 грн. Анулювання даної операції не було зроблено, натомість винесена готівка з каси, якої в касі не було та роздруковано денний Z- звіт № 0396 із вказаною помилкою (а.с.53).

Крім того, книгою ОРО ФОП ОСОБА_4 підтверджується, що 19.05.2014 в графі "службова видача" вказана сума 94 400,00 грн. (а.с.50-52).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що про допущену помилку позивач 20 травня 2014 року повідомив податковий орган.

Поряд з цим, згідно до видаткових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" № ЖТ14-000024903 від 02.04.2014, № ЖТ 14-000026969 від 09.04.2014, № ЖТ 14-000029057 від 16.04.2014, № ЖТ 14-000030970 від 23.04.2014, № ЖТ 14-000035090 від 07.05.2014, вбачається, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 доставлялось 1 раз на тиждень цигарки в кількості не більше 100 пачок різних марок (а.с.41-46). Інших поставок цигарок позивачу не встановлено. Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, товарообіг цигарок в підприємницькій діяльності позивача за місяць не перевищував 400 пачок цигарок, однак зазначені обставини лишились поза увагою контролюючого органу.

Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. №417 (далі - Порядок №417), який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначаються форми: книги обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій; книги обліку розрахункових операцій на господарську одиницю; заяви про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій та/або розрахункової книжки; заяви про скасування реєстрації книги обліку розрахункових операцій; рішення про скасування реєстрації книги обліку розрахункових операцій; реєстраційної сторінки розрахункової книжки.

Приписами п.6 Порядку № 417 передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо, таким чином графи для внесення помилкових операцій не передбачено.

При здійсненні помилкової операції не відбувається оплата грошових коштів за товар, тобто не відбувається розрахункової операції, однак формується розрахунковий чек, який визнається помилковим та анулюється.

Порядком № 417 встановлено спосіб оформлення здійснених помилок, при цьому законодавцем передбачено, що для підтвердження такої помилки необхідно скласти акт про скасування помилково проведеної суми через РРО.

Так, пунктом 8 Порядку № 417 встановлено, що якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги перевищує 100 гривень, то матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги); відомості про товар (послугу); суму виданих коштів; номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку, де вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунки передаються до бухгалтерії суб'єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності в суб'єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються на останній сторінці відповідної книги ОРО.

Тобто, при оформленні помилкової операції продажу відбувається анулювання помилкової операції з оформленням акту, де зафіксовано факт здійснення такої помилкової операції.

Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку № 417 унормовано, що реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від'ємної суми.

Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунківдозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача".

Колегія суддів зазначає, що продавцем позивача анулювання помилкової суми було здійснено саме за допомогою операції "службова видача" (а.с.48).

Судом встановлено, що помилка була виявлена не під час проведення даної операції, а при роздрукуванні Z- звіту № 0396 від 19.05.2014, тобто здійснити анулювання шляхом реєстрації від'ємної суми не було можливості, оскільки чек був закритий.

Зазначене додатково підтверджується п.6.4.5 Посібника з експлуатації апарату електронного контрольно-касового Mini - T400ME (аналогічний РРО використовує позивач), де вказано, що операції відмови від останньої операції виконуються тільки в межах відкритого чеку.

Суд зазначає, що про анулювання помилкової операції не було складено акту, проте відповідача було повідомлено про допущену помилку на наступний день.

Також згідно п.5 Інструкції щодо заповнення Звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) за формою № 3ВР-1 Порядку подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), якщо протягом звітного місяця через РРО були зареєстровані помилково введені суми, то ці суми не включаються до граф 4 - 7. За бажанням СПД до Звіту можна додати пояснювальну записку щодо помилково введених сум.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суб'єкт господарювання, самостійно виявивши та встановивши факт помилкового проведення по РРО суми готівкових коштів, дотримався алгоритму дій щодо фіксації помилково проведеної суми готівкових коштів через РРО, зокрема проведено реєстрацію видачі коштів за допомогою операції "службова видача", дану операцію відображено у книзі обліку розрахункових операцій, відібрано пояснення, повідомлено податковий орган про вказані обставини.

Колегія суддів зазначає, що недотримання позивачем вимоги щодо складання акту про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку не спростовує факту допущення такої помилки з огляду на інші встановлені обставини справи.

Водночас суд погоджується із висновком податкового органу щодо завищення позивачем валових витрат на загальну суму 19 303,90 грн. в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, оскільки дані витрати не були підтверджені первинними документами, що підтверджують факт оплати товару. При цьому суд керується вимогами п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, де передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу. Разом з тим, суд не наділений повноваженнями самостійно визначати суми донарахувань чи розміри штрафних санкцій за фактами встановлених порушень.

Враховуючи, що сума операції в розмірі 92 908,50грн. позивачем помилково проведена через РРО, висновок податкового органу про заниження в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 96 072,62 грн., що призвело до заниження в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 10 322,09 грн. та про заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15 354,00 грн. не відповідає дійсним обставинам справи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення № від 04.08.2015 та № від 04.08.2015 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо законності та обґрунтованості нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 33 337,20 грн. про що податковим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 № Ф-, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Згідно ч.7, 8 ст.9 вказаного Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

За приписами ч.2 п.2 розділу IV, п. 1 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 499 від 20.04.2015 (надалі - Інструкція № 449) у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску та застосовує до такого платника штрафні санкції (штрафи та пеня) у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Так, відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Колегія суддів зазначає, що вказуючи про порушення позивачем вимог ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", контролюючий орган виходив з невірного відображення позивачем сум, на які нараховується єдиний внесок, зокрема заниження доходу, отриманого від здійснення діяльності на суму 96 073,62 грн.

Враховуючи, що ці доводи були спростовані вище, а згідно акту перевірки інших порушень при нарахуванні єдиного внеску з сум заробітної плати найманих працівників позивача встановлено не було, скасуванню підлягає рішення Андрушівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області № 000106/06-01-17/НОМЕР_1 від 05.08.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 17.07.2015 № Ф-.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 05.08.2015, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушенням норм регулювання готівки в розмірі 23 003,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованого в Мін'юсті України 13 січня 2005 року № 40/10320 (із змінами та доповненнями), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Отже, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО (книзі обліку розрахункових операцій).

Статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як зазначено у акті перевірки, позивачем не забезпечено щоденне друкування (збереження) фіскальних звітних чеків, чим порушено п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та не забезпечено своєчасне оприбуткування готівки (а.с.29 зворот, 30).

При цьому, судом встановлено, що фіскальний звітний чек Z-звіт № 0511 від 01.01.2014 роздрукований 02.01.2014, 01:33; фіскальний звітний чек Z-звіт № 0515 від 03.01.2014 роздрукований 04.01.2014, 01:27; фіскальний звітний чек Z-звіт № 0517 від 04.01.2014 роздрукований 05.01.2014, 01:24; фіскальний звітний чек Z-звіт № 0521 від 01.06.2014 роздрукований 07.01.2014, 00:40; фіскальний звітний чек Z-звіт № 0523 від 07.01.2014 роздрукований 08.01.2014, 01:30. Зазначені чеки зберігаються у книзі обліку розрахункових операцій № /2.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 417 від 28.08.2013 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах ОРО.

Зміна - період роботи РРО від реєстрації першої операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту за період роботи одного касира (п.3 розділу І).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій" № 199 від 18.02.2002 року, усі режими роботи реєстратора розрахункових операцій повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни. У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено, що від першої розрахункової операції до виконання Z-звіту зміна (період роботи РРО) тривала більше 24 годин.

Також слід врахувати, що позивачем забезпечено зберігання фіскальних звітних чеків у книзі обліку розрахункових операцій № /2.

При цьому, позивачем забезпечено відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснено облік зазначених готівкових коштів у КОРО (книзі обліку розрахункових операцій).

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновками податкового органу про несвоєчасне друкування (збереження) позивачем фіскальних звітних чеків та несвоєчасне оприбуткування готівки в сумі 4 600,60 грн., а тому вважає безпідставним застосування штрафних санкцій згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 04.08.2015 № та № , від 05.08.2015 № , рішення № 000106/06-01-17/НОМЕР_1 від 05.08.2015, вимоги про сплату боргу № Ф- від 17.07.2015 - не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" серпня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3 - представнику позивача: ОСОБА_6 АДРЕСА_2

4- відповідачу: Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24 А,м.Бердичів,Житомирська область,13113

- ,