Справа № 2-а-3733/11
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3733/11 Головуючий у 1-й інстанції: Чепурко В.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання діяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, яке ухвалою суду від 25 квітня 2016 року було замінено правонаступником Новгород-Сіверським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України про визнання діяльності щодо відмови в призначенні, нарахуванні, перерахуванні і подальшій виплаті йому основної та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за весь період, коли у позивача вперше виникло право на її отримання, з 04 січня 2001 року, незаконною і такою, що є проявом дискримінації прав і свобод громадянина у розумінні статті 14 «Європейської конвенції про права людини» та статті 1 протоколу Конвенції, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату йому щомісячної пенсії з 04 січня 2001 року за 2 групою інвалідності, як основної із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, так і додаткової із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, зобов'язання з 01 січня 2006 року у 3,5 рази підвищити йому розмір пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року і виплатити заборгованість, яка виникла у зв'язку з таким перерахунок, а також зобов'язання відповідача відшкодувати моральну шкоду, розмір якої просить суд визначити на власний розсуд.

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року вказаний позов задоволено частково, визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату позивачу згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, зобов'язано Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року перерахунок та виплату позивачу, згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державної пенсії з розрахунку 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) відсотків від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому питання щодо встановлення судового контролю за виконання зазначеного судового рішення судом не розглядалося та не вирішувалося.

06 лютого 2017 року, після набрання постановою законної сили, з метою її примусового виконання позивачу видано виконавчий лист від 06 лютого 2017 року №2-а-3733/2011.

У подальшому, 22 червня 2017 року позивач подав до суду заяву про зобов'язання відповідача у справі подати у встановлений судом строк звіт про виконання вказаного вище судового рішення і за наслідками його розгляду вжити заходів, передбачених статтею 267 КАС України.

Ухвалою Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та задовольнити його заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують, зокрема, положення абзацу 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 цього Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Таким чином, у разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України №28/12/13-13 від 09 січня 2013 року.

Беручи до уваги, що позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №2-а-3733/2011 та зобов'язання відповідача подати звіт про його виконання після прийняття Новгород-Сіверським районним судом у цій справі постанови від 25 квітня 2016 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В. Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.