Справа № 826/153/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2017 року № 826/153/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування висновку, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить:

- скасувати висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 17.12.2016 року;

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження позивача за №1793 від 12.05.1964 року та свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 12.05.1964 року, змінивши національність матері ОСОБА_2 з «русская» на «полька»;

- зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 за №192 від 19.01.1990 року та свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24.07.2003 року, змінивши національність батька, ОСОБА_1, з «українець» на «поляк», та до актового запису про народження ОСОБА_4 №1096 від 08.08.2000 року та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 08.08.2000 року, доповнивши актовий запис №1096 від 08.08.2000 року та свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 08.08.2000 року даними про національність батька, ОСОБА_1, - «поляк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в актовому записі про народження матері позивача - ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_2), складеного 28.10.1949 року, актовому записі про шлюб ОСОБА_7 (батька позивача) і ОСОБА_2, складеного 02.11.1957 року, та відповідно в актовому записі про народження ОСОБА_1, складеного 12.05.1964 року, помилково вказано відомості про національність матері ОСОБА_1 - «русская», хоча насправді вона є полькою. За наведеної обставини позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 №2793 від 12.05.1964 року, в частині зміни національності матері позивача з «росіянки» на «полька». Своїм висновком від 17.12.2016 року відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1, що стало підставою для звернення позивача із цим позовом до адміністративного суду.

У відповідному судовому засіданні представник позивача та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Натомість від відповідача до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану та заперечення проти позову з додатковими матеріалами. У тексту своїх заперечень відповідач зазначає, що Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в силу приписів ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» не є тим відділом державної реєстрації актів цивільного стану, який має вносити зміни до актового запису цивільного стану про народження позивача, оскільки такий актовий запис зберігаються у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Литовської Республіки.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача у судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З метою внесення змін до актового запису про народження №1793 від 12.05.1964 року, складеного відділом записів актів громадянського стану міста Вільнюса Литовської Республіки, ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про внесення змін, а саме внести зміни в національність матері - ОСОБА_2 - виправивши з «росіянка» на «полька» в зазначеному актовому записі про народження.

До заяви позивачем були додані наступні документи: витяг з паспорта заявника, ОСОБА_1, серії НОМЕР_4, виданого Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві 19.03.1996 року; копія посвідчення заявника серії НОМЕР_5, виданого Дніпровським райвійськкоматом м. Києва 05.06.1997 року на ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження заявника НОМЕР_1, виданого відділом ЗАГС м. Вільнюса Литовської Республіки 04.05.2012 року на ОСОБА_1; копія свідоцтва про шлюб батьків заявника НОМЕР_6, виданого міським ЗАГС м. Вільнюса Литовської Республіки 02.11.1957 року на ОСОБА_7 та ОСОБА_2; копія свідоцтва про народження матері заявника НОМЕР_7, виданого Вільнюським І міським бюро ЗАГС Литовської Республіки 28.10.1949 року на ОСОБА_2.

17.12.2016 року висновком Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовлено у задоволенні заяви позивача у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. А саме відмова відповідача у внесенні змін до актового запису цивільного стану обґрунтована наступним:

- в актовому записі про народження заявника №1793 від 12.05.1964 року, складеному відділом запису актів громадянського стану міста Вільнюса Литовської Республіки, зазначено відомості про національність його матері як «росіянки»;

- в актовому записі про народження матері заявника №774 від 28.10.1949 року, складеному відділом ЗАГС міста Вільнюса Литовської Республіки на ОСОБА_2, вказано, що за національністю її батьки обидва «росіяни»;

- а в актовому записі про шлюб батьків заявника №2938 від 02.11.1957 року, складеному відділом запису актів громадянського стану міста Вільнюса Литовської Республіки на ОСОБА_7 та ОСОБА_2, зазначено відомості про національність нареченої як «росіянки».

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем до суду були надані копії актового запису про народження ОСОБА_1 (позивача) №1793 від 12.05.1964 року, складеного відділом ЗАГС м. Вільнюса Литовської Республіки на ОСОБА_1, актового запису про народження матері позивача №774 від 28.10.1949 року, складеного відділом ЗАГС м. Вільнюса Литовської Республіки на ОСОБА_2, та актового запису про шлюб батьків позивача №2938 від 02.11.1957 року, складеного відділом ЗАГС м. Вільнюса Литовської Республіки на ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Вказані копії актових записів цивільного стану були отримані відповідачем разом з супровідними листами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.12.2016 року №№780/03.1-15б, 781/03.1-15б, 782/03.1-15б.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-VI (далі - Закон №2398-VI).

Згідно зі ст. 2 цього Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до вказаного вище Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 ст. 3 Закону №2398-VI визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Статтею 6 Закону №2398-VI передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

При цьому, ст. 9 цього ж Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Так, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

У свою чергу, ч. 1 ст. 22 Закону №2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зокрема, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Частиною 5 ст. 9 Закону № 2398 встановлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 було затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила).

Так, п. 1.1 Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п. 1.7 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Як свідчать наявні у справі матеріали, актовий запис про народження ОСОБА_1 №1793 від 12.05.1964 року, до якого позивач волів внести зміни, був складений та знаходиться на зберіганні у відділі запису актів громадянського стану міста Вільнюса Литовської Республіки.

Таким чином, з огляду на вказане суд дійшов до висновку про відсутність у відповідача відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1.7 Правил підстав для задоволення заяви позивача про внесення змін до актового запису цивільного стану, не за місцем зберігання останнього. Тобто, у межах спірних правовідносин Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві не являється тим суб'єктом владних повноважень, на якого покладено повноваження по внесенню змін до актового запису про народження позивача, та відповідно належним відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що під час судового розгляду справи позивач не заявляв клопотань про заміну неналежного відповідача.

Таким чином, позовні вимоги, пред'явлені до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування висновку від 17.12.2016 року, як такого, що не порушував права та інтереси позивача, задоволенню не підлягають. При цьому, суд вважає, що та обставина, що підставою для задоволення заяви позивача про внесення змін до актового запису цивільного стану була обґрунтована відсутністю підтверджуючих документів, не спростовують вищенаведених висновків суду.

Щодо правомірності заявлених позовних вимог про зобов'язання Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести зміни до актових записів цивільного стану та документів позивач і його дітей, в частині зміни національності ОСОБА_1 з «українця» на «поляка», то оскільки такі позовні вимоги, є похідними від вимог про скасування висновку від 17.12.2016 року, які вирішені судом не на користь позивача, то останні також задоволенню не підлягають.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов