Справа № 185/2448/17
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2448/17
Провадження № 2-а/185/234/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретарів - Пожидадєвої Л.М., Герасименко В.В., представника позивача - Павелка С.М., представника відповідачів - Снєгирьової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Павлоградської міської ради, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 23.03.2017 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Павлоградської міської ради, про визнання рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради протиправним та скасування його. В підготовчому судовому засіданні було з?ясовано коло осіб, які приймають участь у розгляді справи, та з урахуванням клопотання представника позивача, позиції представника відповідача, ухвалою від 26.04.2017 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, так як саме рішення зазначеної юридичної особи оскаржується. Позивачем було уточнено позовні вимоги, змінено предмет позову. Відповідно до уточнених позовних вимог від 14.04.2017 р. та від 16.08.2017 року позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі м. Павлограді» № 53 від 25 січня 2017 року із змінами та доповненнями внесеними рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №107 від 15 лютого 2017 року. Позов мотивовано тим, що згідно з пунктом 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати проекти рішень, що підлягають обговоренню.

Відповідно до частини 3 статті 15 цього Закону проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше, як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Інформація визначена частиною 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Відповідно до регламенту виконавчих органів Павлоградської міської ради (розміщеного на офіційному сайті Павлоградської міської ради 18 квітня 2016 року), Веб-сайт Павлоградської міської ради є офіційним носієм інформації, який утворюється для висвітлення діяльності структурних підрозділів Павлоградської міської ради і виконкому та їх інформаційної взаємодії з державними та недержавними організаціями, громадськістю.

Згідно п. 5 «Загальних положень» Регламенту виконавчих органів Павлоградської міської ради, робота виконавчих органів міської ради є відкритою і гласною, за винятком розгляду питань, які є державною таємницею або належать до конфіденційної інформації.

Гласність роботи міської ради забезпечується через засоби масової інформації та на офіційному сайті Павлоградської міської ради http://pavlogradmi-ada.dp.gov.ua/.

Зазначає, що всупереч вищезазначеним нормам, інформація про проект рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25 січня 2017 року була розміщена на сайті з порушенням строків передбачених Законом та Регламентом, а саме 04 січня 2017 року, тобто за 14 робочих днів до дня винесення цього питання на розгляд виконавчого комітету Павлоградської міської ради з метою прийняття.

В оскаржуваному рішенні виконавчого комітету міської ради йдеться мова про підвищення тарифів на проїзд у міському пасажирському автомобільному транспорті, що стосується кожного 2-го пересічного мешканця м. Павлоград, в т.ч. найбільш вразливих верств населення, які мали право взяти участь в обговоренні підстав підвищення проїзду, надати свої зауваження та контррозрахунки, однак через не оприлюднення проекту рішення були позбавленні такої нагоди.

Діями (бездіяльністю) виконавчого органу місцевого самоврядування було порушено право членів територіальної громади, в т.ч. громадської організації (позивача), в особі її членів, які об'єдналися для досягнення спільних цілей та мети, на доступ до публічної інформації. До того ж, Закон України «Про доступ до публічної інформації» не містить виключень щодо проектів рішень органів місцевого самоврядування (в т.ч. їх виконавчих органів та посадових осіб), які підлягають оприлюдненню у вищевказані строки. Проект рішення «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м. Павлограді» не містив конфіденційної, службової, таємної інформації або такої інформації, до якої обмежений доступ, а тому повинен був бути оприлюднений не пізніше, як за 20 робочих днів до його розгляду, після чого внесений на розгляд засідання виконавчого комітету місцевої ради.

Також, діями (бездіяльністю) виконавчого комітету Павлоградської міської ради було порушено норми Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності ", а саме у урахуванням вимог ст. 1,3,5 зазначеного закону, рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25 січня 2017 року має всі ознаки регуляторного акту, адже застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і спрямоване на правове регулювання відносин між організатором перевезень та автоперевізниками у невизначений період часу.

Проте, регуляторним органом, яким в конкретному випадку є Павлоградська міська рада, в особі її виконавчого органу, не виконано вимог ст.ст. 7-9, 13 Закону, а саме: до затвердженого плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на наступний календарний рік 2017 рік, який затверджується не пізніше 15 грудня 2016 року (план було затверджено 16 грудня 2016 року) не було включено проект оскаржуваного регуляторного акту (рішення виконавчого комітету); до оскаржуваного проекту регуляторного акта його розробником не підготовано аналіз регуляторного впливу, який готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій; регуляторним органом не було застосовано методику підготовки аналізу регуляторного впливу, яка обов'язковою для застосування розробниками проектів регуляторних актів, про що свідчить преамбула оскаржуваного рішення.

На офіційному сайті міської ради в розділі «Регуляторна діяльність» мається реєстр діючих регуляторних актів, серед яких є рішення міської ради «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у звичайному режимі руху» від 23 червня 2014 року (рішення було відмінено з прийняттям оскаржуваного рішення міської ради №53 від 25 січня 2017 року), що лише підтверджує, що рішення міської ради щодо тарифів на транспорт є регуляторним актом. Однак серед діючих регуляторних актів не має ані рішення «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м. Павлограді» №53 від 25 січня 2017 року, ані рішення «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у звичайному режимі руху» №132 від 22 лютого 2017 року, ані будь-якого іншого рішення яке регулює тариф на міському транспорті.

Також, на офіційному сайті міської ради у відповідному розділ «регуляторна діяльність» є план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2017 рік, але у додатку № 1 до нього не значиться проект рішення «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м. Павлограді».

У відповідному розділі «Регуляторна діяльність» є лише аналіз регуляторного впливу до проекту регуляторного акту рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у звичайному режимі руху», що є відмінним від проекту оскаржуваного рішення, га який оприлюднено лише 12 січня 2017 року.

Згідно ст.25 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт не може бути схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення , виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25 січня 2017 року вважають незаконним та таким, що підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.

Більш того, текст проекту рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради оприлюднений 04 січня 2017 року відрізняється від тексту самого рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 25 січня 2017 року №53. Так у проекті по маршруту №17 зазначена вартість проїзду 5,50 грн., тоді як в самому рішенні - 6,00 грн.

15 лютого 2017 року на засіданні виконавчого комітету Павлоградської міської ради було прийнято рішення №107 «Про внесення змін до рішення виконкому Павлоградської міської зади від 25.01.2017 №53».

Проект рішення №107 від 15 лютого 2017 року взагалі не опубліковувався на офіційному сайті Павлоградської міської ради, ані в розділі «проекти рішень виконавчого комітету», ані в розділі «Регуляторна діяльність».

Зазначає, що такі дії лише підтверджують систематичність протиправних дій суб'єкта владних повноважень та порушення встановленого законодавством порядку (процедури) прийняття рішень.

В даному випадку оскаржуване рішення прийнято не у спосіб, що передбачений законами України та Конституцією України.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав в повному обсязі та надав заперечення згідно якого, на його думку спірне рішення виконкому не є регуляторним актом, так як відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

В рішенні виконавчого комітету №53 від 25.01.2017 року визначене коло осіб, на яких розповсюджує дію спірне рішення, а саме: автопідприємства ТОВ «Павлоградське АТП», ТОВ «Автодрайв», ТОВ АТП «Кортеж», ТОВ АТП «Совтур», і ПП «ОСОБА_1».

Тобто, спірне рішення було прийнято у зв'язку із зверненням перевізників із заявами щодо підвищення тарифів на перевезення пасажирів із наданням економічного обґрунтування, а отже не може бути регуляторним актом, оскільки застосовується щодо визначеного рішенням кола осіб, та не має регуляторного впливу на інших суб'єктів господарювання що здійснюють перевезення пасажирів.

Саме з цих підстав, зазначене рішення не було включено до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на наступний календарний 2017 рік.

Посилання позивача на те, що в реєстрі регуляторних актів є рішення «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у звичайному режимі руху» від 23.06.2014 року і тому це є підтвердженням того що рішення виконкому №53 від 25.01.2017 року теж є регуляторним актом вважає безпідставним та необґрунтованим з точки зору законодавчих норм, оскільки, рішення від 23.06.2014 року регулює діяльність суб'єктів господарювання щодо здійснення пільгових перевезень та направлено на компенсацію з бюджету перевізникам вартості пільгових перевезень. Тобто сфера дії даного рішення відрізняється від рішення яке оскаржує позивач, оскільки воно застосовується щодо невизначеного кола осіб.

Тож, проведену позивачем аналогію між рішеннями не можна вважати належним доказом того що спірне рішення має бути регуляторним актом і що відповідачем недотримана процедура його прийняття. Посилання позивача на те, що в тексті проекту рішення та прийнятого рішення виконкому різняться суми вартості проїзду, це є цілком логічним, адже в проект рішення можуть бути внесені корективи він може бути доопрацьований до моменту його затвердження.

Зазначають, що зазначені позивачем доводи не можуть бути підставою для скасування рішення.

Зазначають, що з урахуванням правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в спірному рішенні були визначені конкретні приписи, а саме встановлено тариф на перевезення пасажирів, які звернені окремим суб'єктам господарювання - перевізникам визначеним в рішенні, а тому спірне рішення є правовим актом індивідуальної дії та стосується, перш за все, осіб визначених в рішенні.

Крім того, вважають що урахуванням інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №781/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ», рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25.01.2017 року має характер індивідуального правового акта, дія якого направлена на встановлення вартості тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м.Павлогра, автопідприємствам - ТОВ «Павлоградське АТП», ТОВ «Автодрайв», ТОВ АТГІ «Кортеж», ТОВ АТГІ «Совтур», і ПП «ОСОБА_1», індивідуальні правові акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких таким актом були порушені. Спірне рішення виконавчого комітету було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах наданої компетенції.

Вважають, що з урахуванням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про транспорт», Наказу міністерства транспорту та зв'язку України від 17.11.2009 N 1175 «Про затвердження Методики розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту», прийняття рішення щодо підвищення тарифів на перевезення пасажирів відбувалось в межах чинного законодавства, з урахуванням заяв перевізників та на підставі наданих обґрунтованих розрахунків вартості проїзду.

Проект рішення було розміщено на офіційному сайті міської ради, за 20 днів до винесення проекту на розгляд засідання виконкому, тобто з дотриманням регламенту виконавчих органів Павлоградської міської ради, також в газеті «Західний Донбас» від 04.01.2017 року було розміщено повідомлення про оприлюднення проектів рішень виконавчого комітету Павлоградської міської ради. Тобто, права на доступ до публічної інформації позивача не були порушені.

Крім того, спірне рішення не потребує погодження громадськістю, оскільки, законом не передбачено таке погодження, рішення має бути прийнято з урахуванням економічно обґрунтованих розрахунків на перевезення пасажирів у встановленому законом порядку.

Враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, до матеріалів справи не додано доказів порушення відповідачем прав позивача.

З позовної заяви не вбачається доведення умислу відповідача на порушення публічного порядку або інтересів територіальної громади з прийняттям спірного рішення, не містить посилань в чому таке порушення полягає.

Враховуючи вищевикладене, вважають, що під час прийняття спірного рішення міської ради враховувались положення Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Закону України «Про транспорт», «Про автомобільний транспорт» тому воно є законним та таким, що прийнято в межах чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в уточнених позовних вимогах, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала в повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити, дала пояснення аналогічні обставинам викладеним в запереченнях.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25 січня 2017 року на засіданні виконавчого комітету Павлоградської міської ради було прийнято рішення №53 «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі м. Павлограді», яким в п. 1 зазначено: "Встановити вартість тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі м. Павлограді згідно з додатком ", в додатку до зазначеного рішення визначені тарифи за маршрутами, в п. 2 зазначеного рішення містяться приписи визначеним автопідприємствам, які виконують перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах міста щодо початку строку застосування тарифів та розробки квитків. Кінцевий строк застосування тарифів не визначено.

Проект рішення було розміщено на офіційному сайті міської ради, за 20 днів до винесення проекту на розгляд засідання виконкому, а також в газеті «Західний Донбас» від 04.01.2017 року було розміщено повідомлення про оприлюднення проектів рішень виконавчого комітету Павлоградської міської ради, підтверджується матеріалами справи.

За змістом ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону його дія поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає: встановлення єдиного підходу до підготовки аналізу регуляторного впливу та до здійснення відстежень результативності регуляторних актів; підготовку аналізу регуляторного впливу; планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; відстеження результативності регуляторних актів; перегляд регуляторних актів; систематизацію регуляторних актів; недопущення прийняття регуляторних актів, які є непослідовними або не узгоджуються чи дублюють діючі регуляторні акти; викладення положень регуляторного акта у спосіб, який є доступним та однозначним для розуміння особами, які повинні впроваджувати або виконувати вимоги цього регуляторного акта; оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009: " Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини)."

В оскаржуваному рішенні виконавчого комітету міської ради йдеться мова про підвищення тарифів на проїзд у міському пасажирському автомобільному транспорті, що стосується кожного пересічного мешканця м. Павлоград, який користується міським транспортом, в тому числі найбільш вразливих верств населення.

В п. 1 оскаржуваного рішення зазначено: "Встановити вартість тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі м. Павлограді згідно з додатком ", в додатку до зазначеного рішення визначені тарифи за маршрутами. Оскаржуване рішення не містить кінцевої дати застосування, а містить лише початкову - 01 лютого 2017 року, також в своїй резолютивній частині не визначено, що воно застосовується лише один раз, не визначено кола осіб до яких застосовується, тобто його дія розповсюджується і на перевізників і на пасажирів. Пункт 2 оскаржуваного рішення містить приписи для автопідприємств, які виконують перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах міста щодо його виконання, а не визначає конкретне коло осіб до яких застосовується це рішення.

З аналізу вищезазначеного, з урахуванням рішення КСУ, вбачається, що рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25 січня 2017 року має всі ознаки регуляторного акту, адже застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і спрямоване на правове регулювання господарських відносин між організатором перевезень та автоперевізниками у невизначений період часу, і не може вважатись актом індивідуальної дії, як зазначає представник відповідачів.

Частина 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» має на меті надати можливість для громадського обговорення документів до моменту їх прийняття, надання та урахування відповідних пропозицій. В питаннях дотримання органом місцевого самоврядування процедури прийняття рішення в частині забезпечення права громадськості, включаючи права громадських об'єднань, на доступ до публічної інформації необхідно керуватися нормами зазначеного Закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати проекти рішень, що підлягають обговоренню.

Відповідно до частини 3 статті 15 цього Закону проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше, як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Інформація визначена частиною 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Відповідно до регламенту виконавчих органів Павлоградської міської ради Веб-сайт Павлоградської міської ради є офіційним носієм інформації, який утворюється для висвітлення діяльності структурних підрозділів Павлоградської міської ради і виконкому та їх інформаційної взаємодії з державними та недержавними організаціями, громадськістю.

Згідно п. 5 «Загальних положень» Регламенту виконавчих органів Павлоградської міської ради, робота виконавчих органів міської ради є відкритою і гласною, за винятком розгляду питань, які є державною таємницею або належать до конфіденційної інформації.

Гласність роботи міської ради забезпечується через засоби масової інформації та на офіційному сайті Павлоградської міської ради http://pavlogradmi-ada.dp.gov.ua/.

З аналізу вищезазначених норм права, а також з огляду на процедуру проходження рішення виконавчого комітету ради, визначену розділом «Організація роботи з документами та здійснення контролю за їх проходженням і виконанням» регламенту виконавчих органів Павлоградської місцевої ради, проект рішення виконавчого комітету не пізніше 5 днів з дня його візування (погодження) та не раніше 20 робочих днів до дня внесення такого проекту на розгляд засідання виконавчого комітету, повинен бути оприлюднений через засоби масової інформації та на офіційному сайті Павлоградської міської ради.

Однак, всупереч вищезазначеним нормам, та ст. 15 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» яка містить припис що дотримання строку в 20 саме робочих днів, інформація про проект рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради №53 від 25 січня 2017 року була розміщена на сайті з порушенням строків передбачених Законом та Регламентом, а саме 04 січня 2017 року, тобто за 14 робочих днів до дня винесення цього питання на розгляд виконавчого комітету Павлоградської міської ради з метою прийняття.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, та не заперечується представником відповідачів, який не вважає оскаржуваний акт - регуляторним, при його прийнятті було порушено норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме не виконано вимог ст.ст. 7-9, 13 зазначеного Закону: до затвердженого плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на наступний календарний рік 2017 рік, який затверджується не пізніше 15 грудня 2016 року не було включено проект оскаржуваного регуляторного акту (рішення виконавчого комітету); до оскаржуваного проекту регуляторного акта його розробником не підготований аналіз регуляторного впливу, який готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій; регуляторним органом не було застосовано методику підготовки аналізу регуляторного впливу, яка обов'язковою для застосування розробниками проектів регуляторних актів.

Статтею 8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Згідно ст.25 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт не може бути схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення , виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Проект рішення №107 від 15 лютого 2017 року взагалі не опубліковувався на офіційному сайті Павлоградської міської ради, ані в розділі «проекти рішень виконавчого комітету», ані в розділі «Регуляторна діяльність».

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили прийняття оскаржуваного рішення з дотриманням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та ЗУ «Про доступ до публічної інформації», також, не було надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуване рішення не є регуляторним актом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так як позовні вимоги не містять жодних вимог щодо дій, бездіяльності чи рішень Павлоградської міської ради, а оскаржується лише рішення Виконавчого комітету, який є юридичної особою, від вимог до Павлоградської міської ради позивач не відмовився. Тому в частині вимог до Павлоградської міської ради слід відмовити.

Відповідно до частин 1,3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Павлоградської міської ради, Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Павлоградської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення - відмовити, позовні вимоги громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м. Павлограді» № 53 від 25.01.2017 року зі змінами та доповненнями внесеними рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 107 від 15.02.2017 року протиправним.

Скасувати рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради «Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у режимі маршрутного таксі в м. Павлограді» № 53 від 25.01.2017 року зі змінами та доповненнями внесеними рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 107 від 15.02.2017 року.

Стягнути з виконавчого комітету Павлоградської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь громадської організації «Платформа Громадський Контроль» витрати на сплату судового збору у розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя А. С. Зінченко