Справа № 352/286/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7732/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,
суддів Ніколіна В. В., Кушнерика М. П.,
за участю секретаря Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі № 352/286/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - управління), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови призначити йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) та зобов`язати відповідача призначити йому таку пенсію з 01 жовтня 2016 року.
Позов обґрунтовував посиланням на те, що він має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, оскільки з 17 лютого 1987 року по 12 березня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, про що ним були надані управлінню відповідні підтверджуючі документи.
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року вказаний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні його позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що подані позивачем документи не підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак йому було правомірно відмовлено в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після досягнення 52 - річного віку ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Листом відповідача від 31 жовтня 2016 року № 4748/03 йому було відмовлено в призначенні такої пенсії у зв`язку з неможливістю підтвердити факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що дає йому право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-XII визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.
Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років.
Відповідно до пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок № 51), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В матеріалах справи наявні копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році Серія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 (категорія 2); копія військового квитка від 04 листопада 1983 року НОМЕР_2 , відповідно до якого позивач з 17 лютого 1987 року по 12 березня 1987 року перебував в секторі № 2 по наданню допомоги щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; копія архівної довідки від 04 серпня 1993 року № 24/18250, видана управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, в якій вказано, що позивач з 17 лютого 1987 року по 12 березня 1987 року в складі військової частини № 43187 в с. Димарка Іванківського району Київської області виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, а з 18 лютого 1987 року по 24 лютого 1987 року, 26 та 28 лютого 1987 року, з 02 березня 1987 року по 05 березня 1987 року, з 07 березня 1987 року по 09 березня 1987 року працював безпосередньо на промисловій зоні ЧАЕС; копія архівної довідки від 20 січня 2016 року № 371/03, в якій вказано, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 17 лютого 1987 року (наказ № 47) по 08 березня 1987 року (наказ № 66) та зазначено отримані ним дози радіоактивного опромінення.
Вказані докази в сукупності підтверджують те, що позивач належить до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у 1987 році працював у зоні відчуження більше 14 календарних днів, а відтак він має право на призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Отже правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.
Керуючись статтями 160, 195, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2017 року у справі № 352/286/17 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. В. Ніколін
М. П. Кушнерик