Справа № 462/1890/17
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1890/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Гула М.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Зубович-Яворської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство 14630», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова (на даний час назва органу змінена на Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовахта зобов'язання відповідача призначити таку пенсію з часу призначення пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що він досягнув 55-річного віку, має понад 30 років загального трудового стажу, також необхідний пільговий стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає право на пенсію на пільгових умовах, який підтверджується записами в його трудовій книжці, проте відповідач листом №1182/03-22 відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що за період його роботи з 07.01.1983 р. по 04.01.2001 р. в Львівському АТП 31421 (назва підприємства декілька разів змінювалась, на даний час - ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630») не підтверджено його роботу водієм міського пасажирського транспорту, що дає право на призначення пільгової пенсії в порядку п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач і його представник в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, просять зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно із п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи ОСОБА_1 водієм міського пасажирського транспорту в ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630». Вважають відмову відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах безпідставною, так як він має за законом право на таку пенсію, просять позов задовольнити.

Представник відповідача - Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова - Зубович-Яворська О.Я. проти позову заперечила, зазначивши, що позивач дійсно 10.10.2016 року звертався до органу Пенсійного фонду України, інтереси якого вона представляє, про призначення йому пільгової пенсії відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте згідно наданих позивачем документів, період його роботи з 07.01.1983 р. по 04.01.2001 р. в Львівському АТП 31421 не підтверджуються первинними документами, як такі, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому підстав для призначення позивачу такого виду пенсії немає.Просить в позові відмовити.

Третя особа - ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, не забезпечило явку в судове засідання свого уповноваженого представника, натомість подало письмові пояснення, згідно яких вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними, оскільки його стаж водія міського пасажирського транспорту в ПАТ «Львівське АТП-14630» згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній №822 від 02.09.2016 року складає 09 років 07 місяців 20 днів, в інший період часу роботи на підприємстві позивач виконував іншу роботу, що не враховується при підрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується записами трудової книжки, довідками (а.с.4-8), що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 22.09.1978 року прийнятий на роботу до Городоцької районної шляхової ремонтно-будівельної дільниці на посаду підмінного водія, 10.04.1980 року був звільнений по причині проходження військової служби у лавах радянської армії з 16.04.1980 року по 27.05.1982 року, 18.08.1982 року прийнятий на роботу автослюсарем 3 розряду до Львівського АТП 31431, а з 07.01.1983 р. по 04.01.2001 р. працював водієм автобуса на підприємстві, яке на даний час має назву ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630».

Як вбачається із представлених документів (а.с.7) Львівське АТП-13121 було перейменовано на Львівське АТП-31421 (наказ Міністра автомобільного транспорту УРСР №263 від 21.09.1977 р.), який згідно наказу Міністра автомобільного транспорту УРСР №91 від 29.04.1986 року перейменовано на Львівське АТП-34630, в подальшому наказом Міністра автомобільного транспорту УРСР №3 від 27.07.1988 року на Львівське АТП-14630, наказом регіонального відділення фонду державного майна по Львівській області №549 від 18.04.1997 року на ВАТ «Львівське АТП-14630», та рішенням загальних зборів акціонерів №21 від 28.04.2011 року на ПАТ «Львівське АТП-14630» (а.с.7).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі їх повної, часткової або тимчасової втрати непрацездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених Законом. Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна ( юридична або фактична) ліквідація.

У відповідності до п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач 10.10.2016 року, тобто після досягнення 11.07.2016 року 55-річного віку звернувся із заявою в управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова про призначення йому пільгової пенсії відповідно до п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, відповідач листом №1182/03-22 відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на те, що за період його роботи з 07.01.1983 р. по 04.01.2001 р. в Львівському АТП 31421 не підтверджено його роботу водієм міського пасажирського транспорту, що дає право на призначення пільгової пенсії в порядку п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та не представлено інших документів на підтвердження пільгового стажу в цей період (а.с.10).

Згідно пояснень представника відповідача, на неодноразові, не менше трьох, звернення до підприємства, де позивач працював з 07.01.1983 р. по 04.01.2001 р., органу пенсійного фонду не було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач, як орган, що призначає пенсію, всупереч покладених законодавством завдань не вжив заходів для отримання і перевірки документів необхідних для призначення пільгової пенсії, не реалізував наданих йому повноважень щодо отримання у ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» повних і достовірних даних про наявний стаж роботи ОСОБА_1, в тому числі пільговий стаж.

У відповідності до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, пунктом 18 якого також передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі - колгоспі ) і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Крім того, відповідно до п.20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п. 18 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Вже після звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, в судовому засіданні 31.05.2017 року, представник ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» надала уточнюючу довідку про підтвердження наявного у ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 822 від 02.09.2016 року (а.с. 29).

Із вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «Львівське АТП-14630» на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту і за період з 1983 року по 1997 рік виконував перевезення пасажирів на лінії за професією, посадою водій автобуса міського пасажирського транспорту, що передбачена розділом ІІ ст.13, пункту «3» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стаж роботи водія на міському пасажирському транспорті складає 09 років 07 місяців 20 днів. Підставою для видачі довідки були: наказ про прийом на роботу автослюсарем № 218 від 18.08.1982 р., наказ про прийом на курси № 315 від 18.10.1982 р., наказ про прийом на роботу № 6 від 07.01.1983 р., наказ про звільнення № 3 від 04.01.2001 р., а також книги по нарахуванню заробітної плати, тарифні ставки водіїв міського пасажирського транспорту, накази по підприємству, карточка форми Т-2. Згідно колдоговору надавались додаткові дні до відпустки.

Разом з тим, дані цієї довідки суд оцінює критично, як такі, що є сумнівними, оскільки представник підприємства не могла пояснити суду зарахування чи незарахування того чи іншого періоду роботи ОСОБА_1 до пільгового трудового стажу і підстав незарахування до такого стажу період його роботи з 1998 року до дня звільнення 04.01.2001 р., а первинних документів про наявний стаж роботи позивача, які витребовувались ухвалою суду від 15.06.2017 року, підприємством не надано. Повідомлену причину ненадання документів - значний їх обсяг суд вваєжає нікчемною, оскільки вона не грунтується на законі, і розцінює ненадання цих документів як підтвердження факту недостовірності даних, наведених у довідці № 822 від 02.09.2016 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність отримання показань свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеного в п.10 його роз'яснення від 14.08.2008 р. № 1406/ 100/ 13-08 про те, що помилковим є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що працював з ОСОБА_1 з 1982 року до 2000 року в одній колоні, виконували одну й ту ж роботу водія на міських маршрутах. Сам він отримує пільгову пенсію, оскільки Львівське АТП-14630 надало йому підтверджуючу довідку за весь вказаний період роботи.

Дані показання в повній підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_6, котрий був допитаний в судовому засіданні і показав суду, що він працював на підприємстві разом із ОСОБА_1 з 1983 року по 2000 рр. з невеликими перервами, був з позивачем в одній колоні, ОСОБА_1, як водій автобуса, виконував міські пасажирські перевезення.

Будучи допитаним в судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 дав показання, що він працював в Львівському АТП-14630 з 1991 року по 2000 рік разом з ОСОБА_1, проте в різних колонах ОСОБА_1 в цей час їздив водієм міських маршрутів.

Показання вказаних свідків є послідовними, узгоджуються в повній мірі між собою та з поясненнями самого позивача щодо умов його роботи водієм міського пасажирського транспорту, дослідженими в судовому засіданні даними трудової книжки позивача, трудових книжок свідків та іншими дослідженими доказами, в тому числі наказами та довідками ПАТ «Львівське АТП-14630» (а.с. 8, 38-41).

Відповідно до положень ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Аналізуючи в сукупності пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, письмові докази, суд доходить висновку, що під час розгляду справи належно доведено і є достатні підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 в період роботи з 07.01.1983 року по 04.01.2001 року в ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» працював водієм міського пасажирського транспорту.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже досяг на час звернення до відповідача 55 річного віку, має загальний стаж роботи не менше 30 років, а пільговий стаж - більше 12 років 6 місяців років, оскільки до нього слід зараховувати період роботи з 07.01.1983 року по 04.01.2001 року в ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630», тому дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком є протиправними і він зобов'язаний призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до вимог п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зарахуванням до пільгового стажу роботи позивача період його роботи водієм міського пасажирського транспорту з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Публічному акціонерному товаристві «Львівське автотранспортне підприємство 14630» до пільгового стажу роботи.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні позову, натомість вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивач просить зобов'язати відповідача призначити пенсію відповідно до вимог п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту виникнення права на призначення пенсії, однак таке право в позивача виникло з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 10.10.2016 року.

Враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь відповідача - суб'єкта владних повноважень, судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача, який сплатив судовий збір (а.с.1).

На підставі п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 1, 17, 18, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, керуючись ст.ст. 9-11, 70, 71, 86, 94, 161-163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова (Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення за призначенням пенсії - з 10 жовтня 2016 року, зарахувавши період його роботи водієм міського пасажирського транспорту з 07 січня 1983 року по 04 січня 2001 року в Публічному акціонерному товаристві «Львівське автотранспортне підприємство 14630» до пільгового стажу роботи.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова) на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний