Справа № 332/1580/17
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1580/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Козьменко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дії протиправними та зобов'язання здійснити певні дії. -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністравтиним позовом до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з дня звільнення у відставку та зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 16.09.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, її стаж роботи на посадах судді в загальних судах України станом на 15.09.2016 р. становить 23 роки 7 місяців 22 дні. Наказом від 15.09.2016 р. №76-к ОСОБА_1 виключено із складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку. З 16 вересня 2016 року їй призначено довічне грошове утримання судді у розмірі 86% суддівської винагороди. У довідках про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які були видані головою Апеляційного суду Запорізької області і начальником відділу планово-фінансової діяльності помилково не було враховано 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, що призвело до призначення і виплати ОСОБА_1 органами Пенсійного Фонду щомісячного довічного грошового утримання у меншому розмірі. Листом від 17 травня 2017 року №07-40/56/ голова Апеляційного суду Запорізької області і начальник відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності визнали помилкове неврахування у довідках, виданих у вересні 2016 року та у грудні 2016 року 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення. І тому вони звернулися до органів Пенсійного фонду з клопотанням про перерахунок призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді на підставі уточнених ними даних, про які свідчать видані Довідки №07-50/64 від 12.05.2017 року та №07-50/65 від 16.05.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення - станом на 15.09.2016 р. №07-50/65 від 16.05.2017 р., станом на 01.12.2016 р. №07-50/64 від 12.05.2017 р.

22 травня 2017 року даний лист було передано органам Пенсійного фонду разом із заявою, в якій ОСОБА_1 висловила клопотання про його задоволення за зазначеними в ньому підставами.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 25.05.2017 року №12-2/112 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 16.09.2016 р. Рішення разом із супровідним листом від 30.05.2017 року за №932/06 було отримано позивачем 07 червня 2017 року. З такими діями позивач не згодна, оскільки зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів, яка здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати.

В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав вказаних в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, в якому вказав про те, що відповідно до ЗУ № «Про судоустрій і статус суддів» №2453 VI від 07.07.2010 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 р. та Закону №1402-VIII, передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання/ розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р. за №1774-VIII встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740,00 грн. та особливий порядок виплати в період роботи. Щомісячне довічне грошове утримання, яке призначене перераховане з 01.01.2017 р. обмежується максимальним розміром 10740,00 грн. та застосовується особливий порядок виплати, що визначено п.25 розділу XII Закону №1402-VIII.

З 05.01.2017 р. відповідно до п.25 розділу XII Закону №1402-VIII у випадках, коли суддя іде відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Допомога на оздоровлення, яка виплачується судді до щорічної відпустки не входить складу суддівської винагороди з якої визначається розмір щомісячного грошового утримання судді відставці.

Враховуючи, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди, законні підстави для перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги відсутні. За таких підстав просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадові особи Апеляційного суду Запорізької області 17 травня 2017 року у своєму листі-відповіді визнали помилкове неврахування 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду, а органи Пенсійного фонду лише 30 травня 2017 року відмовили у задоволенні клопотання апеляційного суду і заяви ОСОБА_1 про перерахунок призначеного їй довічного грошового утримання судді на підставі уточнених довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення станом на 15.09.2016 р. №07-50/65 від 16.05.2017 р. і станом на 01.12.2016 р. №07-50/64 від 12.05.2017 р. За таких підстав суд вважає, поновити процесуальний строк на звернення до суду.

Наказом від 15.09.2016 р. №76-к ОСОБА_1 виключено із складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку Позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя та з 16.09.2016 року їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 86% суддівської винагороди. Позивачу була видана довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за підписом голови Апеляційного суду Запорізької області і начальника відділу планово-фінансової діяльності, в якій не було враховано 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення. Листом від 17 травня 2017 року №07-40/56/ голова Апеляційного суду Запорізької області і начальник відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності визнали помилкове неврахування у довідках, виданих у вересні 2016 року та у грудні 2016 року 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення. І тому вони звернулися до органів Пенсійного фонду з клопотанням про перерахунок призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді на підставі уточнених ними даних.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/65 від 16.05.2017 року виданій ОСОБА_1 вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 15.09.2016 р. склав 26849,17 грн., в тому числі оклад 15950,00 грн., надбавка за вислугу років 60% - 9570,00 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 1329,17 грн.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/64 від 12.05.2017 року виданій ОСОБА_1 , вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 р. склав 29626,67 грн., в тому числі оклад 17600 грн., надбавка за вислугу років 60% -10560,00 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1466,67 грн.

Рішенням Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя від 25.05.2017 року №12-2/112 позивачу відмовлено у перерахунку призначеного довічного грошового утримання з включенням сум матеріальної допомоги.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення позивачем суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникам за виконану роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно п. 2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються в тому числі інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення позивачем сплачено страхові внески, то відмова відповідача включити матеріальну допомогу до розрахунку щомісячного довічного грошового утримання є безпідставною.

Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. №3-рп/2013 вказує на те, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Викладене відповідає положенням Європейської хартії, яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближче до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту... Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії" і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-12, 158-160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дії протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Поновити процесуальний строк на звернення до суду.

Визнати протиправним рішення Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя від 25.05.2017 року № 12-2/112 щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, з дня звільнення у відставку.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 16.09.2016 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Марченко