Справа № 464/4809/17
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4809/17
пр.№ 2-а/464/328/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Тучапець І.Б.

за участю: позивача: ОСОБА_2

представника відповідача Черевик Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова адміністративний позов ОСОБА_2 до Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому просить зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити виплату пенсії у максимальному (повному) розмірі, починаючи з 27 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Сихівського районного суду м.Львова від 28.10.2016 зобов'язано управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 27 березня 2016 року з урахуванням усіх виплачених сум. Вказана постанова суду набрала законної сили. Зазначає, що відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001) пенсія, призначена відповідно до цієї статті виплачується у повному розмірі, без обмежень. Однак, при здійсненні пенсійних виплат, відповідачем виплачувалась пенсія з обмеженням максимального розміру. 04.07.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення пенсійних виплат без застосування граничного розміру. За результатами розгляду запиту позивачу надано відповідачем відповідь від 07.07.2017 про те, що нарахований їй розмір щомісячної пенсійної виплати обмежено сумою 10 740 грн. із посиланням на норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Вважає вказані дії відповідача протиправними та просить здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 без застосування обмежень розміру виплат.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що наведені в адміністративному позові, просить такий задовольнити.

Представник відповідача Черевик Є.В., що діє згідно довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Відповідно до вказаних заперечень, згідно абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який є діючим нормативно-правовим актом, як на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, так і до суду з даним позовом, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740 грн. Тимчасовий характер цієї норми продовжено до 31 грудня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Такі норми законодавства не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин. На підставі наведеного, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 28.10.2016, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015; зобов'язано управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 27 березня 2016 року з урахуванням усіх виплачених сум.

04.07.2017 позивач звернулась в Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова з заявою про здійснення пенсійних виплат без застосування граничного розміру.

За результатами розгляду запиту ОСОБА_2, надано Галицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України відповідь від 07.07.2017 про те, що нарахований ОСОБА_2 розмір щомісячної пенсійної виплати обмежено сумою 10 740 грн., що на думку позивача, є порушенням її законних прав на пенсійне забезпечення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, зокрема частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був їй гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

З 15 грудня 2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення статті 50-1 Закону № 1789, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697, а саме з 15 липня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії стаття 50-1 Закону № 1789 втратила чинність, а тому провести перерахунок пенсій без обмеження граничного розміру не є можливим, оскільки Закон, на який посилається позивач втратив чинність.

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в ухвалі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцятастатті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Посилання позивача на приписи ст. 22 Конституції України не заслуговують на увагу з огляду на практику Європейського Суду з прав людини. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 17 ЗУ від 23.02.2006 № 3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому діяв обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації. Отже, позов ОСОБА_2 необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про зобов'язання до вчинення дій- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя: О.Ю.Горбань