Справа № 823/1165/17
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа № 823/1165/17

м. Черкаси

10 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олененка О.В. - (за договором про надання адвокатських послуг),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просять визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 25.04.2017 № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Документом, що посвідчує право оренди земельної ділянки є договір оренди, однак позивач не є орендарем земельних ділянок, тому у нього відсутні будь-які зобов'язання щодо сплати земельного податку, а у відповідача відповідно відсутні підстави для нарахування орендної плати та винесення спірного рішення.

Представник позивача до зали судового засідання прибув та в повному обсязі підтримав вимоги позовної заяви.

Представник відповідача до зали судового засідання не прибув, в наданих запереченнях на адміністративний позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що 25.09.2014 між ОСОБА_1 та Черкаською міською радою укладено угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Пунктом 2.1 вказаної угода визначено, що вона укладена до 01.09.2017, при цьому, відсутня інформація, що позивач припинила користуватись вищевказаною частиною домоволодіння. Невід'ємною частиною даної Угоди є розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території, відповідно до якого плата за користування земельною ділянкою у 2015 році становить 15 962,56грн. Відповідно до п. 269.1.2. ст. 269 ПК України, платниками за землю є землекористувачі, а ОСОБА_1 у вищезазначеному договорі визначена як землекористувач. Таким чином, за результатами укладеної двосторонньої угоди позивач є платником орендної плати в розумінні ст.288 ПК України, яка визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Клопотанням від 16.08.2017 представник відповідача просив проводити розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Черкаській області відповідно до п.286.5 ст. 286 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 від 25.04.2017, яким визначено позивачу податкове зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 24 246,98грн.

Вважаючи оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, ОСОБА_1 звернулась з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд входить з наступного.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

У відповідності до положень ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч.2 ст.78 Земельного кодексу України).

За визначенням підпунктів 14.1.72, 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі (п.п.1-2 п.296 1ст.269 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.73. п.14.1 ст.14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Суд зазначає, що Угода про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 25.09.2014, на яку в своїх запереченнях посилається представник відповідача, не є договором оренди землі в розумінні вищеперелічених норм податкового законодавства.

Пунктом 286.1 ст.286 ПК України закріплено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому вказана норма наголошує, що центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 14.1.42 п.14.1 ст.14 ПК України, дані державного земельного кадастру визначаються як сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що представником позивача надано суду повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № РВ-017, в якому зазначено, що у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості щодо ОСОБА_1, як землекористувача.

В свою чергу, відповідачем не надано жодного документу на підставі якого ним винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення за платежем орендна плата з фізичних осіб.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку визначенні відповідачем зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб не відповідають законодавчо встановленому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правильності розрахунку суми грошового зобов'язання з орендної плати фізичних осіб, визначеного у податковому повідомленні - рішенні, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та, як наслідок, його скасування.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № 1 від 25.04.2017 про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) орендної плати за землю в розмірі 24 246 (двадцять чотири тисячі двісті сорок шість) грн. 98 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлено 19.08.2017