Справа № 821/1245/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/1245/17

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Судоверф «Галс» до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, -

встановив:

18 серпня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Судоверф «Галс» до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:

- визнати протиправними дії інспектора митного поста «Херсон-порт» (ВМО №1) Херсонської митниці ДФС Ващишина Костянтина Олексійовича щодо прийняття рішень про коригування митної вартості товарів №UA508120//2 від 04.08.2017 року та про відмову у митному оформленні та випуску товарів за митною декларацією UA50812.2017.003630 від 04.08.2017 року №UA508120/2017/00008 від 04.08.2017 року;

- скасувати рішення інспектора митного поста «Херсон-порт» (ВМО №1) Херсонської митниці ДФС Ващишина Костянтина Олексійовича про коригування митної вартості товарів №UA508120//2 від 04.08.2017 року та про відмову у митному оформленні UA508120/2017/00008 від 04.08.2017 року;

- зобов'язати Херсонську митницю ДФС здійснити митне оформлення та випуск товарів до митного оформлення у відповідності до митної декларації UA50812.2017.003630 від 04.08.2017 року на підставі поданих декларантом документів.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративного позову, вважає, що його необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів (ч.2 ст.106 КАС України).

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, п.1.1 якого передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Згідно п.5.27 вказаного Національного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Надані позивачем додатки до адміністративного позову не відповідають вимогам, які спеціальне законодавство та КАС України пред'являють для доказів, оскільки вони не завірені належним чином.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень (ч.3 ст.106 КАС України).

Позивачу слід надати на адресу суду копію всіх доданих до адміністративного позову документів для відповідача.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Згідно з преамбулою до Закону України «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (абз.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Так, за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру належить сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру належить сплатити судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абз.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір»).

Під майновими вимогами слід розуміти будь-які вимоги учасників правовідносин, що пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у т. ч. нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " визнана джерелом права.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Сук проти України" (Заява N 10972/05 §22) суд зазначає, що "…поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися "майновими правами" і, відповідно, "майном" у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу."

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Броньовський проти Польщі" (Заява N 31443/96 §129) суд окремо пояснив, що «…так само як права на матеріальні предмети, деякі інші права та інтереси, що являють собою майно (фонди), також можуть вважатися "майновими правами" і майном (possessions) для цілей цього положення».

Позивач просить суд визнати протиправними дії щодо прийняття рішень про коригування митної вартості товарів та про відмову у митному оформленні та випуску товарів за митною декларацією UA50812.2017.003630 від 04.08.2017 року; просить скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA508120//2 від 04.08.2017 року (на загальну суму 25109179,44 грн) та про відмову у митному оформленні UA508120/2017/00008 від 04.08.2017 року, а також просить зобов'язати Херсонську митницю ДФС здійснити митне оформлення та випуск товарів до митного оформлення у відповідності до митної декларації UA50812.2017.003630 від 04.08.2017 року (на загальну суму 7580000,00 грн).

Таким чином адміністративний позов містить чотири вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та самої суті правового інституту «майнова вимога», в даному конкретному випадку різниця між митною вартістю, яка визначена товариством в митній декларації UA50812.2017.003630 від 04.08.2017 року та митною вартістю визначеною митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA508120//2 від 04.08.2017 року і становить грошовий вираз майнового інтересу.

Таким чином, майнова вимога становить 17529179,44 грн (25109179,44 грн - 7580000,00 грн), що за приписами Закону України «Про судовий збір» породжує необхідність сплати судового збору в розмірі 262937,69 грн.

З позовної заяви вбачається, що в ній викладено одночасно вимоги майнового та не майнового характеру, але судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Позивачем до адміністративного позову додано квитанцію № 18122394 від 18.08.2017 року про сплату судового збору в розмірі 1600 грн., в той час як сплаті підлягає 269337,69 грн.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.2,3 ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165, КАС України, суддя, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 01 вересня 2017 р., а саме, надати докази сплати судового збору та роз'яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків, у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/1245/17 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьменко Н.А.