Справа № 243/6720/17
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/368/2017
Номер справи 243/6720/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

«18» серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Жильцова Р.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи своїх вимоги тим, що вона працювала на посаді голови Дебальцевського міського суду Донецької області з 19 листопада 1984 року по 25 листопада 2015 року. Вона перебуває на обліку у відповідача та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

В травні 2017 року вона отримала пенсію не в повному обсязі, а саме на 1576,76 грн. менше.

На її звернення до відповідача з цього приводу, вона отримала копію Рішення № 64 від 18 квітня 2017 року, згідно якого з її довічного грошового утримання було утримано 1576,76 грн., як надмірно виплачені кошти - у зв'язку із тим, що з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року пенсія, призначена особам, згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» не могла перевищувати 10740,00 грн.

Посилаючись на ст. 50 Закону України «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач прийняв оскаржуване рішення та стягнув з неї зазначені кошти. Про зазначене Рішення їй стало відомо лише 07 липня 2017 року, коли вона отримала його копію в Управлінні пенсійного фонду.

Правовою підставою такого рішення стала ст. 50 України «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але в самому рішенні не зазначено, що нею надані якісь недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 України «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Вважає, що зазначена норма закону містить вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути повернуті на підставі Рішення органів Пенсійного фонду.

Просить суд визнати протиправним Рішення № 64 від 18 квітня 2017 року Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо утримання з неї переплаченої суми пенсії 1576,76 грн. та зобов'язати повернути незаконного утримані з пенсії кошти у сумі 1576,76 грн..

Представник відповідача Словянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області - Радчинська Т.В., що діє на підставі Довіреності № 41/12 від 03 січня 2016 року (а.с. 17), не визнала заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та в наданих до суду Запереченнях вказала, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Слов'янського об'єднаного Управління з 26 листопада 2015 року як отримувач щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 25920,00 грн.

18 квітня 2017 року Слов'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України прийнято Рішення №64 «Про утримання і переплаченої суми пенсії». Прийняте рішення обґрунтовано наступними законодавчими актами.

Законом України №1774 від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: у розділі XII "Прикінцеві та перехідні положення" пункт 25 доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, не може перевищувати 10740 гривень.

Відтак, згідно зазначених змін до законодавства щомісячне грошове утримання позивача з 01 січня 2017 року не повинно було перевищувати суму 10740,00 грн.

Отже при нарахуванні виплатного період по позивачу надмірно нараховано та у подальшому сплачено кошти у сумі 1576,76 грн., у зв'язку із чим виникла переплата, за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року, оскільки відповідно пункту 25 розділу XII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне грошове утримання не мало перевищувати 10740 грн.

Разом в тим, зазначаємо, що після набрання чинності Законом України «Про вищу раду правосуддя» 05 січня 2017 року, розмір щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 становить 90 % суддівської винагороди. Отже з 05 січня 2017 року розмір грошового утримання встановлено у сумі 25920,00 грн.

Згідно статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій виплачені надміру можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень, органу, який призначає пенсію, чи суду. З усіх видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно вимог Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління N 28-2. 22.12.2014. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією і а законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно - правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Тому просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 15-17).

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу Адміністративного Судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами».

В порядку частини 4 ст.122 Кодексу Адміністративного Судочинства України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями статті 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканість суддів.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною першою статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід'ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов'язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади; гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені; конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя (рішення від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій; рішення від 01.12.2004 р. № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу; рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсій і щомісячного довічного грошового утримання; рішення від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту Закону про Державний бюджет України; рішення від 03.06.2013 р.№ 3-рп/2013 у справі щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким? щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість ( пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді ( пункт 6.4).

Як зазначається в рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року №(94)12, від 17 листопада 2010 року №(2010)12, кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у зв'язку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

За положеннями пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює закон України « Про судоустрій і статус суддів», який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

В судовому засіданні встановлено та визнано відповідачем, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Слов'янського об'єднаного Управління з 26 листопада 2015 року як отримувач щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 25920,00 грн.

На час призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 1292-VIII (далі- Закон № 2453-VI) з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа № 1-8/2016), було визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Після набрання законної сили Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (з відповідними змінами та доповненнями, далі- Закон № 1402-VIII), положеннями частини 4 статті 142 цього Закону України також передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, з відповідними змінами та доповненнями (далі-Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення в Україні базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно- правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Положеннями частин 1 та 2 статті 5 Закону №1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним забезпеченням.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, Указами Президента, Постановами Верховної Ради України, Актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен приймати рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність або ще не прийняті у встановленому законом порядку.

Навпаки, в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так, з Рішення № 64 «Про утримання переплаченої суми пенсії», постановленого Начальником управління Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 18 квітня 2017 року, вбачається, що з ОСОБА_1 вирішено стягнути одноразово у травні грошові кошти у сумі 1576,76 грн., як надмірно сплачені кошти за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року.

Дане рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 отримує довічне грошове утримання у розмірі 25920,00 грн.

Відповідно до Закону України №1774 від 06 грудня 2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пенсія призначена особам згідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме розмір пенсії з 01 січня 2017 року, встановлено 10740,00 грн.

Після набрання чинності Закону України № 1798 від 21 грудня 2016 року «Про вищу раду правосуддя», розмір щомісячного грошового утримання становить 90% суддівської винагороди. Розмір пенсії з 05 січня 2017 року, встановлено у сумі 25920,00 грн., внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року у сумі 1576,76 грн.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення органу, який призначає пенсію, чи суду. З усіх видів стягнень може бути відраховано не більше як 20 відсотків пенсії (а.с. 4).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо утримання у травні 2017 року суми 1576,76 грн. із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що про прийняття такого рішення відповідач не повідомляв ОСОБА_1 та не пропонував добровільно сплатити зазначену суму і зазначені обставини не оспорювалися відповідачем у письмових запереченнях на позов. Копія цього рішення була отримана позивачем у липні 2017 року на її письмове звернення, вже після проведеного відповідачем утримання суми із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за травень 2017 року.

Спірним у справі є протиправність (правомірність) дій пенсійного органу щодо наявності законних підстав на проведення такого утримання, дотримання форми прийнятого рішення та процедури проведення утримання.

Після прийняття правлінням Пенсійного фонду України постанови 20 березня 2017 року за № 5-1, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2017 року за № 542/30410 , з 16 червня 2017 року набрав чинності новий Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, де у пункті 2 розділу V зазначено про те, що утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням дати набрання цим Порядком чинності - 16 червня 2017 року, суд не погоджується з доводами позивача про необхідність врахування цього нормативного акту, прийнятого пенсійним органом, при вирішенні питання щодо правомірності дій відповідача за станом на 18 квітня 2017 року - дату винесення оскаржуваного рішення про утримання суми, бо як раніше зазначалося судом, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Враховуючи те, що за станом на час прийняття відповідачем Рішення за № 64 - 18 квітня 2017 року, була чинною Постанова Правління Пенсійного Фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 200/14891 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (у редакції до внесення до неї змін згідно Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 5-1 від 20.03.2017 р.), положення якої не передбачали окремий порядок проведення утримання надмірно сплачених сум грошового утримання, тому при вирішенні цього питання відповідачем 18 квітня 2017 року повинно було бути застосоване чинне законодавство, а саме положення Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно положень частини 1 статті 50 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV суми пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, зазначена норма закону містить вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути утримані із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: потрібно наявність зловживання з боку пенсіонера (у даному випадку позивача, згідно визначення термінів у статті 1 Закону №1058- IV) або подання страхувальником (поняття його викладено у статтях 1 та 14 Закону №1058- IV) недостовірних даних. Крім того, саме цією нормою закону передбачено спосіб повернення надмірно виплаченої пенсії: добровільно пенсіонером або на підставі: 1) рішення територіального органу Пенсійного фонду, чи 2) в судовому порядку.

Як вбачається із Рішення відповідача за № 64 від 18 квітня 2017 року, жодна з вищевказаних підстав для повернення суми 1576,76 грн. територіальним органом Пенсійного фонду - відповідачем по справі, не була вказана, а було зроблено лише посилання на зміни у законодавстві, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 р. та Закону України «Про Вищу раду правосуддя» № 1798-VIII від 21.12.2016 р., тобто відповідачем було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми 1576,76 грн. з причини змін у законодавстві, а це не є підставою у розумінні положень статті 50 Закону України № 1058-IV для проведення територіальним органом Пенсійного фонду такого стягнення.

Не було встановлено судом жодної із підстав, зазначених у частині 1 статті 50 Закону України № 1058, для проведення утримання і під час розгляду судом цієї справи.

Суд погоджується з доводами позивача про допущене порушення закону відповідачем щодо форми самого Рішення № 64 від 18 квітня 2017 року та процедури стягнення з ОСОБА_1 цієї суми. Так, згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/769 5 (зі змінами внесеними постановою Правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25.11.2014 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2014 року за № 1605/26382) затверджено Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення. Саме цей Порядок визначає механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення.

Додатком 1 до цього Порядку передбачена форма рішення територіального органу Пенсійного фонду України.

Як убачається із тексту Рішення № 64 від 18 квітня 2017 року воно складено не за формою, визначеною положеннями Додатку № 1 до вищевказаного Порядку.

Крім того, у Рішенні відповідача за № 64 від 18 квітня 2017 року юридично некоректно було проведено цитування положень частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: з невідомих причин виключено положення цього закону про умови (випадки), коли суми пенсій, виплачених надміру можуть бути повернуті пенсіонером або стягнуті з нього, та яким органом ( застосовано відповідачем посилання «на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду», в той час, як законодавчо передбачено «на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку»).

Юридично некоректно було зроблено відповідачем також посилання у Рішенні № 64 від 18 квітня 2017 року на Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2 (із змінами та доповненнями), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за № 442/6730, враховуючи при цьому те, що вищевказане Положення втратило чинність згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 р. № 40/26485.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті Рішення № 64 від 18 квітня 2017 року про необхідність проведення стягнення з ОСОБА_1 надмірно сплаченої суми у розмірі 1576, 76 грн. суб'єкт владних повноважень - Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені вищезазначеними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року, чим порушив права та законні інтереси позивача, які підлягають поновленню у судовому порядку шляхом визнання протиправними таких дій відповідача щодо проведення відносно ОСОБА_1 утримання із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за травень 2017 року суми 1576 грн. 76 коп., скасування Рішення Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за № 64 від 18 квітня 2017 року та покладання на відповідача зобов'язання сплатити на користь позивача незаконно утриманої суми у розмірі 1576 грн. 76 коп. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 11, 17, 18, 69, 71, 72, 87, 94, 98, 99, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині проведення утримування відносно ОСОБА_1 із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за травень 2017 року суми у розмірі 1576 грн. 76 коп.

Скасувати Рішення Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 64 «Про утримання переплаченої суми пенсії» від 18 квітня 2017 року.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, незаконно утриману суму щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 1576 грн. 76 коп. (одна тисяча п'ятсот сімдесят шість грн. 76 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А.Хаустова.