Справа № 813/2767/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року справа № 813/2767/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представників позивача - Півня О.М., Мухи Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АрхіБуд" до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними та незаконними дії,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АрхіБуд" звернулося з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними та незаконними дії відповідача щодо проведення перевірки 03.03.2017 дотримання вимог природоохоронного законодавства на території м. Львова по вул. Довбуша, 15 та складання Акту № 84/04/205 від 03.03.2017р.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що акт від 03.03.2017 року № 84/04-205 складений з порушенням порядку і затвердженої форми, польова перелікова відомість та розрахунок розмірів заподіяння шкоди, за відсутності припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та/чи протоколу про адміністративне правопорушення суперечать вимогам наказів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 та № 264 від 05.07.2004 і є неналежними доказами порушення відповідачем межі ділянки дозволеної для вирубки дерев. Протиправність вищезазначеного акту також підтверджується тим, що в Акті № 84/04/205 від 03.03.2017 не вказано: тип перевірки; предмет державного нагляду (контролю); повне найменування суб'єкта господарювання (об'єкта перевірки) та його місцезнаходження; дата початку й закінчення перевірки; інформація про здійснення попередньої перевірки (за наявності); запротокольованого та відображеного на схемі, плані ділянки конкретного місця, обставин та суті виявленого порушення природоохоронного законодавства та вимог нормативно-правових актів, норми яких порушені. Крім того, вищезазначений акт складений у одному екземплярі, що є прямим порушенням затвердженого Порядку, не складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до наказу Мінприроди України від 05.07.2004 № 264, не складено припис відповідно до п. 4.23 Порядку. В Акті перевірки Державна екологічна інспекція як на підставу проведення перевірки посилається на Наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 22.02.2017 № 54-і/п, однак по факту перевірка проведена на підставі листа Військової прокуратури західного регіону України № 10/3/1-156 вих.17 від 02.03.2017 року, про що сама екологічна інспекція зазначає на початку Акту перевірки. В порушення норм чинного законодавства представниками Державної екологічної інспекції Львівської області при здійсненні перевірки, відповідного акта перевірки встановлено зразка складено не було, протоколу про вчинене адміністративне правопорушення не складено. У польовій переліковій відомості, яка є додатком до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та виявлених при її проведенні порушень, Державною екологічною інспекцією складено з порушеннями вимог, не вказано порядок та спосіб визначення діаметрів пнів та зелених насаджень. Державна екологічна інспекція при проведенні перевірки не зазначила суб'єкта виявлених порушень, оскільки ні в Акті від 03 березня 2017 року, ні в будь-яких інших документах не зазначається про те, що саме ТзОВ "АрхіБуд" є суб'єктом господарювання, який несе відповідальність за виявлені можливі порушення екологічною інспекцією.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату час та місце проведення судового засідання.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Згідно з пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 (далі - Положення), основним завданням Державної екологічної інспекції України (Держекоінспекції України) є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 цього Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Державна екологічна інспекція у Львівській області діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011 №136, згідно з яким Держекоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон-1) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно з п.2 Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища N 464 від 0.09.2008 року «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства» (далі Наказ-1), для здійснення перевірки керівником відповідно органу Держекоінспекції або його заступником видається наказ про проведення перевірки, на підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником або заступником керівника органу Держекоінспекції (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та незаконними дії відповідача щодо проведення перевірки 03.03.2017 дотримання вимог природоохоронного законодавства на території м. Львова по вул. Довбуша, 15 та складання Акту № 84/04/205 від 03.03.2017, суд зазначає, що особа, яка вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені його права, свободи або інтереси, для їх захисту, відповідно до п.1 ст. 6 КАС України має право звернутися до адміністративного суду.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що фактично Товариство з обмеженою відповідальністю "АрхіБуд" оскаржує висновки акта перевірки щодо встановлених такою перевіркою порушень.

У свою чергу висновки акта перевірки та власне сам акт перевірки не є рішенням органу владних повноважень, оскільки акт перевірки є службовим документом, що підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення, а відтак не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси, що у свою чергу виключає можливість на їх оскарження у судовому порядку.

Аналізуючи статті 2, 17 КАС України, є підстави вважати, що предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства можуть бути будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

З огляду на викладене, можна дійти висновку про те, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо відповідні дії не повинні вчинюватись таким суб'єктом стосовно цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

При цьому оспорювані дії повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

В свою чергу, дії по складанню акта, висновки, викладені в акті Державної екологічної інспекції у Львівській області, складеного за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для позивача, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті або довідці доводи і в разі наявності порушень приймає рішення, яке і визначає зобов'язання позивачу.

Виходячи з наведеного, дії контролюючого органу щодо складання акта перевірки не порушують права чи інтереси особи, не впливають на її суб'єктивні права та обов'язки.

Складання акту перевірки, за результатами такої перевірки, не є дією, з якою закон пов'язує настання правових наслідків, якщо такі наслідки не настали. Дії суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України це активна поведінка такого суб'єкта владних повноважень, яка має вплив на права та інтереси юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. В даному випадку, така дія як складання акта перевірки відповідає повноваженням Державної екологічної інспекції у Львівській області, висновки акта перевірки, з якими не погоджується позивач, не потягли за собою будь-яких негативних для позивача наслідків, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави вважати право позивача порушеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що вони були здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин та неупереджено. За таких обставин суд вважає, що вимоги є необґрунтованими, а у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.08.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський