Справа № 553/4373/16-а
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4373/16-а
Провадження № 2-а/553/40/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.08.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Новака Ю.Д.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій органів Пенсійного фонду України неправомірними, зобов'язання надати довідки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій органів Пенсійного фонду України неправомірними, зобов'язання надати довідки та провести перерахунок раніше призначеної пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.08.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести з 01.05.2016р. перерахунок та доплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, виходячи з нового посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (з урахуванням рангу, присвоєного поза межами категорії, та фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) з врахуванням всіх інші виплат, на які нараховувалися страхові внески (нині - єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за останні 24 місяці перед виходом позивача на пенсію в розмірі 90% зазначених виплат ( тобто в редакції Закону України "Про державну службу", що діяла на день призначення пенсії) та без обмеження граничного розміру та терміну виплати пенсії - залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник відповідача Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника, та те, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.02.2010 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в розмірі 90% посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років, надбавок за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами (ст. 37 зазначеного Закону). При цьому посадовий оклад, підвищення за ранг, вислугу років було взято на момент призначення пенсії, а інші виплати за попередні 24 календарні місяці.

Ст.37-1 Закону України "Про державну службу" було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій, виходячи із сум заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії був передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016р. № 292 з 01.05.2016 року підвищено заробітну плату працюючим державним службовцям.

28.10.2016 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, де працювала на посаді першого заступника начальника Головного управління до виходу на пенсію, з проханням надати довідку про розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (останнє - з урахуванням рангу, присвоєного їй поза межами категорії, та її фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління.

Крім того просила видати довідку про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині - єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Листом від 10.11.2016 року № 643/Ч-02 Головне управління відмовило позивачу ОСОБА_1 як у видачі довідки про заробітну плату, так і в перерахунку пенсії взагалі, посилаючись на скасування Закону України № 3723-XII "Про державну службу" та п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865.

Тим самим Головне управління позбавило ОСОБА_1 можливості подальшого досудового врегулювання питання перерахунку пенсії.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Україна є соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 та частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності». Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі «Івонн Ван Дайн проти Міністерства внутрішніх справ» (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що орган, який призначив пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 року та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови).

Згідно пункту 3 постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Цією ж постановою виключений пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 ( справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні «показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики ( абз.5,6 пункту 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - статтю 22 Конституції України.

Згідно частини 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Приписи статті 37-1 Закону в редакції, яка була чинна на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, визначали, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, яка була чинною до 15.12.2015 року, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10 від 26.06.2014 року), за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя, наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» (заява №38677/06 від 24.04.2014 року) суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Таким чином, бездіяльність держави в особі вищого органу у системі органів виконавчої влади - Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання громадян у правовій невизначеності, слід кваліфікувати як невиправдане втручання у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям впродовж року, в той час як Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року було зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Отже, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині 4 статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року №3-рп/2012 наголосив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції.

Враховуючи вищезазначене, а також положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, позивач має право на перерахунок пенсії з моменту звернення до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою, а отже, суд вважає, що право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Посилання представника відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адмінстративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій органів Пенсійного фонду України неправомірними, зобов'язання надати довідки - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (останнє - з урахуванням рангу, присвоєного ОСОБА_1 поза межами категорії, та фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління станом на 01.05.2016р., та довідки про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині - єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати довідку ОСОБА_1 про розмір посадового окладу, підвищення за ранг, вислугу років (з урахуванням рангу, присвоєного поза межами категорії, та її фактичної вислуги на момент виходу на пенсію) працюючого першого заступника начальника Головного управління, встановлених з 01.05.2016р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати довідку ОСОБА_1 про фактично виплачені за останні 24 місяці перед виходом на пенсію інші суми виплат, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( нині - єдиний внесок), а саме: надбавку за виконання особливо-важливої роботи та роботи із таємними документами, індексацію заробітної плати, різного виду премії (в т.ч. і до свят), матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, 10 посадових окладів при виході на пенсію та інше.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак