Справа № 803/995/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Справа № 803/995/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Гринчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного товариства «Іст-Менеджмент» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - позивач, Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного товариства «Іст-Менеджмент» (далі - відповідач, ТзОВ «Іст-Менеджмент») про стягнення податкового боргу у розмірі 132870,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 132870,77 грн. з яких: 3298,78 грн. - заборгованість по податку на додану вартість; 20283,63 - заборгованість по земельному податку з юридичних осіб; 20860,00 грн. - заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств; 87970,57 грн. - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем. Просить стягнути з рахунків ТзОВ «Іст-Менеджмент» на користь держави податковий борг в сумі 132870,77 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Володимир-Волинської ОДПІ, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.60-61).

Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, заперечення на позов не подав, хоча повістка була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації, зазначеної у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте поштове відправлення повернулося 21.08.2017 року на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», тобто зазначена повістка про виклик до суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТзОВ «Іст-Менеджмент» зареєстроване як юридична особа 07.07.1994 та перебуває на обліку в Володимир-Волинській ОДПІ як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.44-45).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 132870,77 грн. з яких: 3298,78 грн. - заборгованість по податку на додану вартість; 20283,63 - заборгованість по земельному податку з юридичних осіб; 20860,00 грн. - заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств; 87970,57 грн. - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, що підтверджується довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету (а.с.9), розрахунком суми боргу (а.с.10-11), зворотнім боком облікових карток по податку на прибуток приватних підприємств (а.с.19, 58), по орендній платі з юридичних осіб (а.с.34-36,53-56), по земельному податку з юридичних осіб (а.с.37-38, 50-52), по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.57).

Як свідчать матеріали справи, заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла внаслідок несплати грошових зобов'язань відповідно до податкових повідомлень-рішень від 27.09.2016 №, від 23.11.2016 №, згідно яких було застосовано штраф у розмірі 2781,84 грн. та 517,94 грн. відповідно (а.с.12-13).

У зв'язку з наявною переплатою у розмірі 1,00 грн. сума заборгованості по даному платежу становить 3298,78 грн.

Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств виникла в результаті нарахування процентів у зв'язку з невчасним погашенням щомісячного розміру розстроченого податкового боргу відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року в справі №803/1151/16 за позовом Володимир-Волинської ОДПІ до ТзОВ «Іст-Менеджмент» про стягнення податкового боргу у сумі 557,79 грн. (а.с.14зворот-15).

Крім того, вказаний податковий борг збільшився внаслідок несплати самостійно визначених платником грошових зобов'язань згідно з декларацією з податку на прибуток підприємства від 06.02.2017 у розмірі 20860,00 грн. (з терміном сплати 11.03.2017) (а.с.17-18).

Таким чином, загальна сума заборгованості по вказаному платежу становить 21417,79 грн.

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб виникла внаслідок несплати самостійно визначених платником грошових зобов'язань згідно з деклараціями з плати за землю від 21.02.2016 у розмірі 6537,32 грн. (з терміном сплати 30.09.2016), 9116,88 грн. (з терміном сплати 30.10.2016, 30.11.2016, 30.12.2016 відповідно) та 9116,9 грн. (з терміном сплати 21.02.2016)., від 20.02.2017 у розмірі 9663,9 грн. (з терміном сплати 02.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017, 30.05.2017) (а.с.20-21, 25-26).

Водночас заборгованість з даного податку також виникла внаслідок несвоєчасної сплати грошового зобов'язання відповідно до податкових повідомлень-рішень від 27.10.2016 №, від 14.12.2016 №, від 21.12.2016 №, згідно яких було застосовано штраф у розмірі 1859,04 грн., 1787,69 грн. та 890,41 грн. відповідно (а.с.22-24).

Крім того, позивачем нарахована відповідачу пеня в сумі 1772,97 грн. згідно з підпунктом 129.1.2 статті 129 ПК України.

Отже, загальна заборгованість по даному платежу становить 87970,57 грн.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла внаслідок несплати відповідачем узгоджених грошових зобов'язань згідно з деклараціями з плати за землю від 22.02.2016 у розмірі 840,98 грн. (з терміном сплати 30.07.2016 року), 1748,98 грн. (з терміном сплати 30.08.2016, 30.09.2016, 30.10.2016, 30.11.2016, 30.12.2016 відповідно) та 1748,92 грн. (з терміном сплати 30.01.2017 року), від 20.02.2017 у розмірі 1853,91 грн. (з терміном сплати 02.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017, 30.05.2017 відповідно) (а.с.27-28, 32-33).

Разом з тим, податковий борг по даному платежу виник також внаслідок несплати грошових зобов'язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 10.06.2016 №, від 10.06.2016 №, від 01.09.2016 №, від 01.09.2016 №, від 21.12.2016 №, згідно яких було донараховано штрафні санкції на загальну суму 1468,44 грн. (а.с.29-31)

Крім того, позивачем нарахована відповідачу пеня в сумі 64,75 грн. згідно з підпунктом 129.1.2 статті 129 ПК України.

Таким чином, сума заборгованості по земельному податку з юридичних осіб становить 20283,63 грн.

Відтак, загальна сума податкового боргу становить 132870,77 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України позивачем сформована та надіслана відповідачу податкова вимоги від 04.11.2014 №1223-25 (а.с.39), яка отримана 04.11.2014 року, що підтверджується підписом представника відповідача на корінці вказаної вимоги (а.с.39).

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу. Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Про наявність у ТзОВ «Іст-Менеджмент» відкритих рахунків у банках свідчить витяг з АІС «Податковий блок» (а.с.5-6).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу на загальну суму 132870,77 грн.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-чеського спільного товариства «Іст-Менеджмент» (45700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Княгині Ольги, будинок 54 А, ) на користь держави податковий борг в сумі 132970 (сто тридцять дві тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 77 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 23 серпня 2017 року.