Справа № 817/909/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2017 р.Р і в н е 817/909/17
10 год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Нестерчук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області), у якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 26 травня 2017 року на суму 17000 гривень та податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2017 року на суму 2923,22 гривень штрафних санкцій, винесені Головним управлінням державної фіскальної служби у Рівненській області.

В позові зазначено, що оскаржені рішення про застосування фінансових санкцій та податкове повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі акта перевірки від 27.04.2017 №85/17-00-40/МЮ326405, якими встановлені порушення ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України та п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів, розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Рішенням про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 № визначено суму штрафу за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка в розмірі 17000 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2017 № визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства щодо обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в розмірі 2923,22 грн. Позивач вважає, що спірні рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ним, оскільки позивачем не здійснювались операції зі зберігання, транспортування або реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного/податку, відповідні розрахунки не проводились. Стверджує, що алкогольні напої, що зберігались без супровідних документів, не відносились до товарних запасів, їх реалізація не здійснювалась, вони були отримані позивачем для власного споживання.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у них підстав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що пляшки з алкогольними напоями, на які були відсутні документи, не були виставлені для продажу, а зберігались в адміністративному кабінеті позивача.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.35) та письмові пояснення (а.с.40-41). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 21.04.2017 №366 та направлень від 21.04.2017 №105 та №106 головними державними ревізорами-інспекторами відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.04.2017 проведено фактичну перевірку магазину "АВК Маркет", що належить ФОП ОСОБА_3, за підсумками якої складено акт від 27.04.2017 №85/17-00-40/НОМЕР_1. В ході перевірки контролюючим органом встановлені порушення: абз 14 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР, постанови КМУ №957, в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних; ст.15-3 Закону України №481/95-ВР, в частині продажу алкогольних напоїв на розлив у закладах, що не відноситься до закладів громадського харчування; абз.16 ч.2 статті 17 Закону України №481/95-ВР, в частині зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку та реалізація алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку; ст.20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995, в частині ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання. Таким чином, що рішення про застосування фінансових санкцій №00015240 від 26.05.2017 та податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2017, які прийняті на підставі акта перевірки від 27.04.2017 №85/17-00-40/МЮ326405, представник відповідача вважає правомірними, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_3 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 22.07.2016; перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Рівному з 22.07.2016. Згідно з реєстраційними даними основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 визначено: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

16.11.2016 Головним управлінням ДФС Рівненській області позивачу видано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 40 від 07.11.2016, місце здійснення діяльності: м. Рівне, вул. С.Бандери,12а, магазин "АВС маркет" (а.с.42).

Суд встановив, що на підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказу про проведення фактичної перевірки №366 від 21.04.2017 (а.с.19) та відповідно до направлень на перевірку від 24.07.017 №105 та №106 (а.с.20-21) уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області 27.04.2017 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Результати перевірки оформлені актом від 27.04.2017 №85/17-00-40/МЮ326405 (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення, зокрема:

статті 15-3, ст.15 ч.4 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів";

пункту 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг";

положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251;

Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв"

Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854;

пункту 226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 27.04.2017 №85/17-00-40/МЮ326405 Головним управлінням ДФС у Рівненській області були прийняті:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 № у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України (а.с.7);

- податкове повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 2923,22 за ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, що є порушенням п. 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.8).

Перевіряючи правомірність оскаржених рішень, з урахуванням доводів та заперечень сторін, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4. ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пунктів 12, 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 (далі - Правила), зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'єми одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документі суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п.226.5, п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Пунктом 226.3 ст. 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення №1251).

Згідно з пунктом 5 Положення №1251 на кожну марку наносяться такі реквізити:

слова "УКРАЇНА", "МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ", "ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ" (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається з початкових літер слів "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" - "АВ ЛГП", "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" - "АВ ВП", "алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)" - "АІ ЛГП", "алкоголь імпортний (виноробна продукція)" - "АІ ВП", "тютюн вітчизняний з фільтром" - "ТВ ЗФ", "тютюн вітчизняний без фільтра" - "ТВ БФ", "тютюн імпортний з фільтром" - "ТІ ЗФ", "тютюн імпортний без фільтра" - "ТІ БФ";

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску та сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п.226.9. ст.226.9 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відтак, чинним законодавством встановлено обов'язковість дотримання усіх вимог до марки, які визначені Законом №481/95-ВР, Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Тобто, будь-які відхилення від встановлених вимог щодо виготовлення, оформлення та розміщення акцизних марок на пляшках із алкогольними напоями дають підстави розцінювати відповідний товар як немаркований.

Актом фактичної перевірки стверджено, що в магазині "АВС маркет" ревізорами зафіксовано порушення норм законодавства - зберігання та реалізацію алкогольних напоїв:

- горілка "Немірів" (11 пляшок) містила марки з індексом 13 та зазначення виробника ТзОВ "АВН Лімітед" (Вінницька область), - натомість індекс Вінницького регіону 02;

- горілка "Козацька рада" (7 пляшок) містила марки з індексом 13 та зазначення виробника ТОВ "Національна горілчана компанія" (Черкаська область), - натомість індекс Черкаського регіону 23.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що вказані алкогольні напої вважаються немаркованими, оскільки вони марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, тобто наклеєні на них марки акцизного податку виробнику товарів не видавались.

Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо відсутності факту реалізації таких алкогольних напоїв, їх зберігання не за місцем реалізації та придбання позивачем для власного споживання, як такі, що не відповідають обставинам справи. При цьому враховує, що в акті перевірки зазначено, що обумовлені алкогольні напої знаходились в реалізації на торгових прилавках і на них відсутні супровідні обов'язкові документи; зазначено ціну реалізації: горілка "Немирів" 79,79 грн., горілка "Козацька рада" 72,99 грн. Позивачем підписано акт фактичної перевірки без будь-яких зауважень та заперечень. Одночасно, позивач у власноручно написаному поясненні до перевірки від 27.04.2017 ствердила, що горілку, вказану в акті, вона отримувала від невідомої людини (а.с.24).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом міністерства фінансів України № 395 від 14.03.2013, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за № 607/23139, визначено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

При цьому, відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Позивач заперечень на акт перевірки у встановленому порядку не подала, як і не висловлювала свою незгоду з встановленими перевіркою обставинами під час такої перевірки.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи, встановлені актом перевірки, є достовірними та підтверджені належними й допустимими доказами.

При цьому суд зазначає, що відсутність реалізації наведених алкогольних напоїв під час перевірки не спростовує факту виявленого порушення, оскільки такий товар знаходився безпосередньо на торгівельних прилавках, тобто був призначений для реалізації кінцевому споживачу.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР регулюються основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби із незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 № прийняте відповідачем обгрунтовано, з дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення.

Оцінюючи спірні правовідносини щодо застосування до ФОП ОСОБА_3 податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, суд виходить із наступного.

Пунктом 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Облік товарних запасів є бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку. Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо. Відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей. Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Відповідно до норм п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до ст.20 Закону №265/95-ВР до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи, а саме актом перевірки та поясненням ФОП ОСОБА_3 від 27.04.2017, стверджено, що на момент перевірки в магазині "АВС маркет" по місцю реалізації та зберігання алкогольних напоїв була відсутня книга обліку придбання товарів (робіт, послуг) та супровідні документи на товари, що перебували в реалізації (11 пляшок горілки "Немірів" 0,5 л та 8 пляшок "Козацька рада" 0,5 л).

Тим самим, позивачем порушено вимоги п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, а відтак грошове зобов'язання до позивача застосоване податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2017 № з дотриманням норм чинного законодавства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у том числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельної площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Таким чином, оскільки алкогольні напої, на які були відсутні облікові супровідні документи, зберігались на прилавках магазину, суд відхиляє доводи позивача, що такі товари придбані для власного споживання.

Оцінюючи доводи представника позивача про те, що постановою Рівненського міського суду від 19.06.2017 в справі № 569/8078/17 провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а постановою Рівненського міського суду від 26.05.2017 в справі № 569/6982/17 провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Частиною першою статті 156 цього Кодексу встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Відповідно до ч.4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З огляду на наведене, суд вважає, що вказані судові рішення не мають преюдиційного значення для даної адміністративної справи, оскільки відсутність в діях особи складу та/або події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155-1, ч.1 ст.156 КУпАП, не спростовує виявлених фактичною перевіркою порушень п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР, п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржених рішень відповідач діяв обгрунтовано, в порядку та у спосіб, що встановлені законом, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. Доводи позивача не спростовують правомірності рішень суб'єкта владних повноважень та не дають суду підстав для їх скасування . За встановлених обставин в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 № та податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 № - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.