Справа № 820/859/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 р.Справа № 820/859/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2017р. по справі № 820/859/17

за позовом Приватного підприємства "АЗЧ Постач"

до Чернігівської митниці ДФС

про скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, Приватне підприємство "АЗЧ Постач" (далі по тексту - ПП «АЗЧ Постач»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд :

- скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2017/000022/2 від 08.02.2017 р.;

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2017/000025/2 від 09.02.2017 р.;

- скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2017/00033 Чернігівської митниці ДФС;

- скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2017/00035 Чернігівської митниці ДФС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 року по справі № 820/859/17 адміністративний позов Приватного підприємства "АЗЧ Постач" до Чернігівської митниці ДФС скасування рішень та карток відмови - задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №102000010/2017/000022/2 від 08.02.2017 р.; № 102000010/2017/000025/2 від 09.02.2017 р.

Скасовано Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2017/00033 та №102110001/2017/00035 Чернігівської митниці ДФС.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 року по справі № 820/859/17 скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в порушення ч.2 ст.52, ч.1 ст.53, ч.10 ст.58 Митного кодексу України при митному оформленні товару позивачем не надана інформацію щодо числових значень складових митної вартості товарів, а саме - витрат і ризиків, пов'язаних із транспортуванням товарів у місце призначення, та витрат на страхування. Відсутність відомостей про вартість перевезення та страхування оцінюваного товару унеможливлювало перевірку розрахунку ціни за поданими до митного оформлення документами. Вказує, що документом, який дає уявлення про складові ціни товару (у т.ч. витрати на транспортування спірного товару), є розрахунок ціни (калькуляція). Однак, калькуляції, надані позивачем до митного оформлення, видані не виробником товарів, а постачальником CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.LTD, а строк дійсності їх на час митного оформлення закінчився. Факт поставки не в період дії калькуляціях свідчить, що остання не містить даних щодо складських затрат. Також, надані позивачем прайс-листи не містили інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція. Враховуючи викладене, вказані вище документи не підтверджують складові митної вартості. Вказує, що ненадання документів про вартість перевезення оцінюваних товарів є однією з підстав для відмови у здійсненні митного оформлення спірного товару. Зазначив, що у наданих позивачем звітах про оцінку майна містилися такі суперечності та недоліки, що були виявлені відповідачем : джерела інформації, на які посилається оцінювач, або не знайдені в мережі Інтернет, або не містять інформації щодо оцінюваних товарів; в частині 9 розділу 4 звіту «Основні припущення та обмежуючі умови» зазначено, що стан об'єкта оцінки обстежується і оцінюється шляхом візуального натурного огляду, в той час як додатки до звіту не містять фоторезультати проведеного огляду. В другому випадку звіт наданий не в повному обсязі, що не дає можливість перевірити ціноутворення та є порушенням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440, не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У зв'язку з викладеним, звіти не були прийняті відповідачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Пояснив, що згідно з ч.2 ст.58 МК України, зв'язку з тим, що позивачем документально не підтверджені числові значення складових митної вартості, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, неможливо було застосувати. З огляду на неможливість застосування перших п'яти методів, передбачених статтею 58 МК України, відповідачем цілком було обґрунтовано застосовано шостий (резервний метод), та визначено митну вартість товарів згідно з наявною у відповідача ціновою інформацією.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Стверджує, що заявлена позивачем митна вартість товару повністю підтверджена наданими до митного оформлення документами, підстави для витребування додаткових документів були відсутні. Отже, позивачем вірно визначено митну вартість імпортованого товару, а оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості є необгрунтованими та підлягають скасуванню, як і винесені на їх підставі картки відмови у митному оформленні товару.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в межах виконання зобов'язань за зовнішньоекономічним контрактом №АВ2916 від 02.09.2016 року, укладеним з СНАNGXING ВАІТЕ ІМРОRТ ЕХРОRТ СО., LТD (продавець; умови поставки - CFR Одеса (вартість і фрахт)) представником позивача - ПП "Національні традиції" були складені і подані до відповідача, Чернігівської митниці ДФС вантажні митні декларації за господарськими операціями з імпорту товару на митну територію України № 102110001/2017/200412 від 08.02.2017 року та № 102110001/2017/200427 від 09.02.2017 року (а.с.21-23, 95-96).

08.02.2017 року відповідачем, Чернігівською митницею ДФС було прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів № 102000010/2017/000022/2 (за ВМД № 102110001/2017/200412), та 09.02.2017 року прийняте рішення № 102000010/2017/000025/2 (за ВМД № 102110001/2017/200427).

На виконання рішення про коригування митної вартості від 08.02.2017р. № 102000010/2017/000022/2 (за ВМД №102110001/2017/200412) відповідачем було прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі по тексту - картка відмови) №102110001/2017/00033, а на виконання рішення про коригування митної вартості від 09.02.2017р. № 102000010/2017/000025/2 (за ВМД № 102110001/2017/200412) - картку відмови №102110001/2017/00035 (а.с.17-20, 91-94).

Як вбачається з матеріалів справи, юридичною підставою для прийняття рішень у формі карток відмови суб'єктом владних повноважень було обрано положення ч.6 ст.54 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження про те, що позивачем заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не погодившись з вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, відповідач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог МК України було надано до митного органу вичерпний перелік документів для підтвердження митної вартості товару, а особливості оформлення наданих документів (звітів про оцінку майна, прайс-листів, калькуляцій), на які вказує відповідач, а також твердження про ненадання документів щодо вартості перевезення оцінюваних товарів, не є підставою для невизнання митної вартості, заявленої декларантом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 р. №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012 р.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина п'ята статті 58 Митного кодексу України).

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450 «Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій», товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство "Національні традиції", яке відповідно до умов Договору №20/10-14/03 від 20 жовтня 2014 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству "АЗЧ Постач" послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулося до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №АВ2916 від 02 вересня 2016 року, укладеного між Приватним підприємством "АЗЧ Постач" та CHANGXING ВАIТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD відповідно до умов якого CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству "АЗЧ Постач" товари в асортименті, а Приватне підприємство "АЗЧ Постач" зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту (а.с.24-29).

Відповідно до статті 3 Контракту № АВ2916 від 02 вересня 2016 року, поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.

Партії товару, які було поставлено на виконання умов Контракту №АВ2916 від 02 вересня 2016 року та за митним оформленням (випуском) якої ПП "Національні традиції" звернулася до Сумської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсами на вказані поставки, відповідно до яких товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010". Тобто, CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Згідно зі статтею 2 Контракту №АВ2916 від 02 вересня 2016 року загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсах № ВТСN2016657 від 05.12.2015 року (Інвойс 1), № ВТСN2016675 від 12.12.2015 року (Інвойс 2) до контракту АВ2916 від 02.09.2016 року на відповідні партії товару та пакувальних листах до них, партії товару, які підлягали поставці, складаються з товарів № 1 (гаманець і сумка) та № 2 (покришки велосипедні) у асортименті, відповідно загальною вартістю 26644,80 доларів США та 15600,00 доларів США відповідно.

Вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано перевізником для доправлення його до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, що підтверджується коносаментами, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 40, 107).

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними № 657 від 03.12.2015 року та №675 від 12.12.2015 року, які визначають, що на виконання Контракту контейнерами CXDU2184438 та ECMU9483252 буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 26644,80 доларів США (у т.ч. гаманець - 18566,40 дол. США, 0,24 дол. США за 1 шт., та сумка - 8078,40 дол. США, 0,22 дол. США за 1 шт.) та 15600,00 доларів США відповідно.

08.02.2017 року декларантом позивача, ПП "АЗЧ Постач" до митниці було подано електронну митну декларацію, якій був присвоєний номер 102110001/2017/200432 (а.с.21-23), для оформлення в митний режим імпорт товару 1 "Гаманець, виготовлений з пластмаси -поліуретану (шкірозамінника) : wallet/гаманець - 77360 компл., торгівельна марка TIANJIN DEEROME BAGS CO, виробник TIANJIN DEEROME BAGS CO, LTD, країна виробництва - СN». Вага нетто товару 12684 кг. Одержувачем товару є ПП "АЗЧ Постач" (Україна , Харківська обл. м.Чугуїв, вул. Рози Люксембург, буд.16-А). Відправником товарів є CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD.; товару 2 - «Сумка з лицьовою поверхнею з листів пластмаси BAG/сумка - 36720 шт., торгівельна марка TIANJIN DEEROME BAGS CO, виробник TIANJIN DEEROME BAGS CO, LTD, країна виробництва - СN», вага нетто 5475 кг.

В графах 42 було зазначено ціну товару відповідно 18566,40 USD та 8078,40 дол. США.

Умови поставки - CFR м. Одеса.

У графі 43 митної декларації № 102110001/2017/200432 (код методу визначення вартості) зазначено - 1 - за ціною договору та 6 - резервний метод.

У графах 45 митної декларації № 102110001/2017/200432 зазначено коригування на товар 1 (гаманець) - 499668,22 грн., на товар 2 (сумка) - 217409,93 грн.

Згідно з інвойсом BTCN2016657 до контракту АВ2916 від 02.09.2016 ціна на товар № 1 складає 18566,40 USD, або 0,24 USD/шт., на товар № 2 - 8078,40 USD, або 0,22 USD/шт..

Як вбачається зі змісту електронної декларації, загальна декларація (попередній документ) 102000000/2017/900528 подавалася 02.02.2017 року.

Окрім того, 09.02.2017 р. від імені позивача, ПП "АЗЧ Постач" - декларантом ПП "Національні традиції" до митниці було подано ВМД та пакет документів, а саме: електронну митну декларацію, якій був присвоєний номер 102110001/2017/200434, для оформлення в митний режим імпорт: товару "Покришки пневматичні для велосипедів гумові, нові: BICYCLE TYRE/ велосипедна покришка - 30000 шт. Торговельна марка MAXIS, GENERAL STYLE, DEESTONE, виробник Xingtai Haihong Cycle Co., Ltd. Країна виробник CN". Вага нетто товару 25137 кг. Одержувачем товару є ПП "АЗЧ Постач" (Україна, Харківська обл. м.Чугуїв, вул.Рози Люксембург, буд.16-А). Відправником товарів є CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

Умови поставки CFR м. Одеса.

У графі 43 митної декларації № 102110001/2017/200434 (Код методу визначення вартості) зазначено - 1 та 6, тобто шостий, резервний метод.

У графі 45 митної декларації № 102110001/2017/200434 зазначено коригування на товар 419834,98 грн.

Згідно з інвойсом BTCN2016675 до контракту АВ2916 від 02.09.2016 ціна на товар складає 15600,00 USD, або 0,52 USD/шт.

Як вбачається зі змісту електронної декларації, загальна декларація (попередній документ) 1801/102110001/2017/080125 подавалася 07.02.2017 року.

Згідно зі ст. 5 контракту АВ2916 від 02.09.2016 р., умови оплати - 100 % оплата протягом 3 місяців після вивантаження товару в порту Одеса, згідно умовам поставки CFR Одеса порт, Україна.

З огляду на досліджені матеріали справи колегією суддів встановлено, що первинно митні декларації було подано 02.02.2017 року та 07.02.2017 року, а 08.02.2017 року та 09.02.2017 року відповідно вказані декларації було подано вже з відкоригованими показниками.

Разом з електронними митними деклараціями від 08.02.2017 року та 09.02.2017 року декларантом також було надано контракт № АВ2916 від 02.09.2015 року, інвойси ВТСN2016657 від 05.12.2016 року та ВТСN2016675 від 12.12.2016 року, пакувальні листи до інвойсів, видаткові накладні № 6657 від 03.12.2016 року, № 675 від 12.12.2016 року, відвантажувальні специфікації, міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції собівартості товарів, звіти про оцінку майна, листи від CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD, листи від Приватного підприємства "АЗЧ Постач", прайс-листи.

Таким чином, позивачем до митного оформлення було надано не лише усі обов'язкові документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України (зовнішньоекономічний договір (контракт), інвойс, видаткові накладні, калькуляції собівартості, листи постачальника, що уточнюють відомості щодо транспортування та страхування товару, міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти,), а й додатково - звіти про оцінку майна, можливість надання яких передбачена ч.3 ст.53 МК України.

Колегія суддів відмічає, що підстави для подання будь-яких інших документів, з переліку, наведеного у ч.2 ст.53 МК України (декларації митної вартості, платіжних документів, ліцензій, документів щодо страхування) були відсутні. Так, в даному випадку не настали умови для подання декларації митної вартості, які передбачені ч.ч.5, 6 ст.52 МК України; станом на час митного оформлення товар не оплачено (відстрочення сплати до 10.05.2017 року); страхування товарів не здійснювалось ані постачальником, ані покупцем, поставлений товар не підлягав ліцензуванню; вартість перевезення включена постачальником до ціни товару.

Разом з тим, після одержання ВМД № 10210001/2017/200412 та № 102110001/2017/200427 відповідач дійшов висновку про необхідність коригування митної вартості, заявленої позивачем, та провів з декларантом процедуру консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, на підставі інформації, яка наявна у митного органу, за результатами якої було встановлено відсутність у декларанта цінової інформації щодо ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

В силу положень частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення від 08.02.2017 р. № 102000010/2017/000022/2 (за ВМД №10210001/2017/200412/001; товар - гаманець, виготовлений з пластмаси - поліуретану (шкірозамінника); сумка з лицьовою поверхнею з листів пластмаси) та від 09.02.2017 року № 102000010/2017/000025/2 (за ВМД № 10210001/2017/200427/02, товар - покришки пневматичні для велосипедів гумові) відповідач зазначив, що основний метод визначення митної вартості не може бути застосований через те, що :

- у звіті про оцінку майна від 06.02.2017 року № 05-07/02/21 джерела інформації, на які посилається оцінювач, або не знайдені в мережі Інтернет, або не містять інформації щодо оцінюваних товарів; в частині 9 розділу 4 Звіту «Основні припущення та обмежуючі умови» зазначено, що стан об'єктів оцінки обстежується і оцінюється шляхом візуального натурного огляду, в той час як додатки до звіту не містять фоторезультати проведеного огляду;

- звіт про оцінку майна від 09.02.2017 року № 05-07/02/06 поданий не в повному обсязі, що не дає можливості перевірити ціноутворення та є порушенням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року, а також суперечить Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»;

- надані калькуляції собівартості на товари від 19.12.2016 року № ВТСN2016657/01 та від 27.12.2016 року № ВТСN2016675/01 видані не виробником товарів Xingtai Haihong Cycle Co, Ltd, а постачальником CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., Ltd, та дійсні на період з 01.09.2016 року по 31.01.2016 року та з 19.09.2016 року по 18.11.2016 року відповідно, в той час як відвантаження товарів здійснено 05.12.2016 року та 12.12.2016 року відповідно;

- прайс-листи не містять інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція;

- на момент митного оформлення не виконані вимоги ч. 2 ст. 53 МК України, а саме не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

З огляду на викладене, відповідачем зроблено висновок, що надані до митного оформлення документи відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та зазначено про неможливість відповідно до вимог ч.9 ст.58 МК України здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з інвойсами 1 та 2, відповідно до яких відбулися поставки товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Як вірно зазначено судом першої інстанції, поставка товару на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами Постачальника № ВТСN2016657/19 від 19.12.2016 року та № ВТСN2016675/27 від 27.12.2016 року, якими чітко визначається, що вартість перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсах 1,2. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції № ВТСN2016657/01 від 19.12.2016 року, № ВТСN2016675 від 12.12.2016 р., надані Постачальником (а.с.52-53, 112-113).

Враховуючи вказані обставини, для цілей визначення митної вартості товарів, поставлених відповідно до умов контракту та інвойсів, такі складові митної вартості товару, як витрати на транспортування, не потребують додаткового підтвердження.

Отже, доводи відповідача, викладені в оскаржуваних рішеннях, щодо невиконання вимог ч.2 ст.53 МК України та ненадання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, є недоречними та не впливають на правильність визначення позивачем митної вартості товарів.

Щодо доводів відповідача про те, що звіти про оцінку майна не є належними документами для підтвердження заявленої митної вартості з підстав, наведених вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за визначенням ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України ціною є виражений у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Як визначає ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Згідно з ч. 2 ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності, фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Та обставина, що у звіті № 06.02.2017 року № 05-07/02/21 відсутні фоторезультати проведеного огляду, на чому наголошує відповідач по справі в оскаржуваному рішенні № 1020000/10/000022/2, не виключає того, що оцінювачем в ході дослідження було проведено візуальний натурний огляд товару. Вказане твердження відповідача не є підставою вважати вказаний звіт неналежним документом для підтвердження заявленої митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, стверджуючи в оскаржуваному рішенні від 09.02.2017 року № 102000010/2017/000025/2 про те, що звіт про оцінку майна № 05-07/02/26 від 09.02.2017 року поданий декларантом не в повному обсязі, не конкретизує, в якій саме частині звіт не було надано. При цьому, звіт не повинен містити інформацію щодо механізму ціноутворення, як помилково вважає відповідач, а констатація порушення Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року, та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», виходить за межі повноважень відповідача при проведенні митного оформлення.

При цьому, надані позивачем документи, які є обов'язковими за ч.2 ст.53 МК України (інвойси, видаткові накладні, калькуляції, прайс-листи, листи постачальника щодо транспортування та страхування товару), повністю підтверджують заявлену митну вартість та дають чітке уявлення про ціноутворення навіть за відсутності звіту.

Колегія суддів відмічає, що надання таких звітів в силу ч.3 ст.53 МК України є не обов'язком, а правом декларанта, а тому посилання відповідача на особливості оформлення звітів, які відповідач вважає недоліками, не повинні бути підставою для висновку про не підтвердження заявленої митної вартості.

З приводу доводів відповідача про те, що станом на час відвантаження товару строк дії калькуляцій закінчився, колегія суддів зазначає, що калькуляції не містять певного визначеного строку дії. Вони поширюються на товар, виготовлений у певний період - з 01.09.2016 року по 31.10.2016 року та з 19.09.2016 року по 18.11.2016 року відповідно, і не втрачають чинності після закінчення цих строків.

Слід зауважити, що відповідачем не заперечується, що товар було виготовлено у вищевказаний період. До того ж лише після виготовлення вказаного товару Постачальник мав можливість направити Покупцю інвойс в якому визначає ціну на партію товару, який підлягає поставці, на виконання умов Контракту, та калькуляцію, яка визначає складові вартості вказаного товару.

Щодо тверджень відповідача про те, що в калькуляціях не враховано витрати на зберігання товару, колегія суддів зазначає, що відповідачем не конкретизовано, чиї саме витрати на зберігання не враховані в калькуляціях (продавця чи виробника). Між тим, зміст калькуляцій включає адміністративні витрати, до яких може бути віднесено і витрати на зберігання. Разом з тим, відповідачем не доведено, що товар, вироблений в період з 01.09.2016 року по 31.10.2016 року та з 19.09.2016 року по 18.11.2016 року виробниками TIANJIN DEEROME BAGS CO, LTD та Xingtai Haihong Cycle Co., Ltd, перебував на зберіганні у виробників до моменту реалізації постачальнику CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD, або на зберіганні у постачальника до моменту продажу цих товарів позивачеві. Тобто, відповідачем не доведено, що постачальником понесено витрати на зберігання, які повинні включатися до митної вартості товару.

Стосовно зауваження Чернігівської митниці ДФС щодо того, що прайс-листи не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція, колегія суддів зазначає, що такі твердження спростовуються матеріалами справи. Так, у прайс-листах від 01.12.2016 року та від 07.12.2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи, зазначено, що ціни вказані для запитуваних товарів та дійсні до кінця 2016 року, тобто, ціни, вказані у прайс-листах, було чинними на момент відвантаження товарів позивачеві.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, зі звичаїв ділового обороту та етикету випливає, що прайс-лист направляється контрагенту виключно у тому випадку, коли його зацікавила комерційна пропозиція, направлена попередньо суб'єкта господарювання.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Враховуючи те, що прайс-листи містять посилання на договір поставки № АВ 2916 від 02.09.2016 року, укладений між ПП «АЗЧ-Постач» та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD, та вказівку на те, що інформація надається щодо запитуваних товарів, а інформація, що міститься в прайс-листах відповідає іншим документам, що надавались позивачем до митного оформлення, колегія суддів вважає таким, що не викликає сумнівів той факт, що цінова пропозиція поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність Позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії спірного товару.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту спірних рішень, відповідач зазначив, що другорядні методи визначення митної вартості : за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовувалися у зв'язку з відсутністю цінової інформації про ідентичні або подібні товари; на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості - у зв'язку з відсутністю основи для додавання або віднімання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 08.02.2017 року № /2017/000022/2, підставою для визначення митної вартості товару слугувала цінова інформація щодо імпортних операцій, наявна у митних деклараціях : від 06.02.2017 року № 100250001/2017/255284, від 26.12.2016 року № 100270002/2016/613128. Митну вартість товару № 1 (гаманець) визначено на рівні 3,00 USD/кг, митну вартість товару № 2 (сумка) визначено на рівнці 3,00 USD/кг, при визначенні митної вартості застосовано шостий (резервний) метод.

Відповідно до рішення від 09.02.20167 року № 102000010/2017/000025/2 митну вартість товар було визначено за шостим (резервним) методом на рівні 1,25 USD/кг, виходячи з наявних у відповідача даних митної декларації від 22.12.2016 року № 112050000/2016/024211.

Однак, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Не зазначено такої інформації і в оскаржуваних рішеннях.

Крім того, відповідачем не виконано свого обов'язку доведення правомірності прийнятих рішень та не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції копій вищевказаних митних декларацій від 06.02.2017 року № 100250001/2017/255284, від 26.12.2016 року № 100270002/2016/613128, від 22.12.2016 року № 112050000/2016/024211, посилання на які міститься в оскаржуваних рішеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішень про коригування митної вартості товарів від 08.02.2017 року № 102000010/2017/000022/2 та від 09.02.2017 року № 102000010/2017/000025/2 Чернігівська митниця ДФС діяла необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Враховуючи недоведеність митним органом обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару та необхідності надання декларантом додаткових документів, а також необґрунтованості визначення відповідачем митної вартості, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог про скасування рішень Чернігіської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 08.02.2017 року № 102000010/2017/000022/2 та від 09.02.2017 року № 102000010/2017/000025/2.

Надаючи правову оцінку Карткам відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2017/00033 та № 102110001/2017/00035 Чернігівської митниці ДФС колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 9, 10 статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вона вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2017/00033 та № 102110001/2017/00035 Чернігівської митниці ДФС мотивовані порушенням ч.6 ст.54 МК України (заявлення уповноваженою особою (представником) неповних відомостей про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів), у зв'язку з чим здійснено коригування митної вартості товарів на підставі наявних у митниці відомостей згідно з рішеннями про коригування митної вартості товарів від 08.02.2017 року № 102000010/2017/000022/2 та від 09.02.2017 року № 102000010/2017/000025/2 згідно п.3 ч.5 ст.54 Митного кодексу України.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено неправомірність вищевказаних рішень про коригування митної вартості, а тому наявні підстави для скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 10210001/2017/00033 та № 10210001/2017/00035 Чернігівської митниці ДФС.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності своїх рішень про коригування митної вартості та рішень у формі карток відмови у прийнятті митної декларації не довів, а відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2017р. по справі № 820/859/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 18.08.2017 р.