Справа № 808/2108/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року ( 12 год. 00 хв.) Справа № 808/2108/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Батигіна О.В.,

позивач, відповідач: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційний центр «Сервіт»

про: стягнення 513,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

13.07.2017 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційний центр «Сервіт» (далі - відповідач, ТОВ «ВКЦ «Сервіт») про стягнення з відповідача суми боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за травень 2017 року у розмірі 513,10 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2084/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 31.07.2017.

Ухвалою суду від 31.07.2017 розгляд справи відкладався до 14.08.2017 у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження. У відповідності до позовних вимог зазначено, що працівнику відповідача призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 2. Сума, належна до відшкодування за травень 2017 року складає 513,10 грн. і відповідачем не відшкодована. Посилаючись на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ), п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV), Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України №400/97-ВР), п. 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-2 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Відповідач у судове засідання не з'явився, поштові відправлення, які надсилались на адресу відповідача, повернулись до суду без вручення адресату із позначкою пошти «не значиться».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВКЦ «Сервіт» () є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: 69106, м. Запоріжжя, вул. Глазунова, буд.11 та перебуває на обліку позивача.

Відповідач, відповідно до Закону України від 27.06.1997 № 400/97-ВР, є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України № 1058-IV.

З матеріалів справи судом встановлено, що працівнику відповідача ОСОБА_1 який знаходяться на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, призначена і виплачується пенсія відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ за списком №2.

Стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві відповідача становить 4, 6.03 р., відтак частка плати підприємства - 36,02%, сума фактичних витрат підприємства на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах даному пенсіонеру, яка підлягає відшкодуванню відповідачем до Пенсійного фонду України за травень 2017 року становить 513,10 грн.

Наявність трудового стажу, факт призначення пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 підтверджується наданими позивачем протоколом, розрахунком стажу, довідкою по пенсіонеру (а.с.9-10).

Загальна сума плати ТОВ «ВКЦ «Сервіт» Пенсійному фонду за травень 2017 року стосовно вищезазначеного пенсіонера становить 513,10 грн.

Позивачем надано до суду розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст.13 Закону України №1788-ХІІ, який за спірний період направлявся відповідачу за його юридичною адресою (а.с.7-8). Вказаний розрахунок відповідачем не оскаржувався.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом «б» ст.13 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з п. 2 прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України № 1058-IV.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме, відповідно до норм Закону України №1788-ХІІ, Закону України № 400/97-ВР.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи.

За правилами абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України № 1788-ХІІ.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України № 400/97-ВР ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Виходячи з наведених норм, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV встановлено, що страховими внесками є, кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таке саме визначення страхових внесків наведено і в Інструкції № 21-1.

Отже, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, суми відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах таким особам, сплачуються як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування і відносяться до страхових внесків за визначенням, наведеним у Законі України № 1058-IV та Інструкції.

Згідно зі ст. 23 Закону України № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до підпункту 8 пункту 2.4 розділу ІІ Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730 управління має право стягувати несплачені суми єдиного внеску, страхових внесків та інших платежів з їх платників.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції.

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції № 21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.10 Інструкції № 21-1, в разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Крім вищезазначеного, розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2017 року підтверджується наявність у відповідача зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 513,10 грн., яке не було виконано ним. Зазначений розрахунок складено відповідно до вимог Інструкції № 21-1 (а.с.7). Розрахунок є чинним та не оскаржувався відповідачем.

На підтвердження доказів отримання пенсії вищезазначеним пенсіонером позивач надав довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії (а.с.11).

Згідно довідки позивача №9075/08.01 від 11.08.2017, станом на 11.08.2017 ТОВ «ВКЦ «Сервіт» кошти на погашення заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, п. «б» - «з» ст. 13 Закону України 1788-ХІІ (список 2) на суму 513,10 грн., не перераховувались (а.с.26).

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач належними доказами обґрунтував заявлені вимоги, відповідач не надав суду жодного доказу на їх спростування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 513,10 грн. за травень 2017 року, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню.

Відповідно до п.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційний центр «Сервіт» про стягнення 513,10 грн., - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційний центр «Сервіт» (69106, м. Запоріжжя, вул. Глазунова, буд.11, ) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд.2-б, м. Запоріжжя, 69057, р/р 1061 в філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за травень 2017 року у розмірі 531 (п'ятсот тридцять одна) грн.10 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий