Справа № 202/3248/17
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3248/17
Провадження №2-а/202/153/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 серпня 2017 року Індустріальнийрайонний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві посилається на те, що з 01.03.2016 р. їй призначена пенсія по лінії Національної поліції України у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 54 % грошового забезпечення.

В період з 23.03.2016р. по 31.12.2016р. вона була прийнята на посаду заступника начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку-начальника відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

З 01.01.2016р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VІІІ, яким внесені зміни, в тому числі до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме визначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-УІІІ було передбачено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Прийнятим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VІП було позбавлено пенсіонерів-державних службовців, які працюють в органах Національної поліції України, права на отримання пенсій з 1 січня 2016р. через відсутність Національної поліції України серед переліку силових відомств, зазначених у п. З розділу II «Прикінцеві положення» цього Закону.

З 01.04.2016р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, у зв'язку з тим, що позивач з 23.03.2016р. працює на посаді заступника начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку-начальника відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що відноситься до посади, яка заміщуються державними службовцями припинило виплату позивачу пенсії.

01.03.2017р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VIII (газет «Голос України» від 31.12.2016р. № 251), яким абзац перший пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р., № 911-VIII після слів «Міністерстві внутрішніх справ України» доповнено словами «Національній поліції».

04.01.2017р. у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016р. № 1741-УІІІ позивач звернувся з заявою до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити йому пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016р., починаючи з 01 квітня 2016р. по 31 грудня 2016р.

03.02.2017р. ОСОБА_1 отримала відповідь від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 19.01.2017р. за № 1416/03/03, якою її вимоги щодо нарахування та виплати пенсії, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016р., починаючи з 01 квітня 2016р. по 31 грудня 2016р. були залишені без задоволення.

З такими діями ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови нарахувати та виплатити їй пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016р., починаючи з 01.04.2016р. по 31.12.2016р. позивач не згодна, у зв'язку з чим і звернулася до суду з даним позовом.

Просила суд: визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016 рік, починаючи з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016 рік, починаючи з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року та стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.94 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Вказав, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими. Просив суд в позові відмовити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.03.2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року. Даний факт визнається відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

01.01.2016р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-УІІІ, яким внесені зміни, в тому числі до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме визначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-УІІІ було передбачено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

З 23.03.2016р. по 31.12.2016р. ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку - начальника відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». І з 01.04.2016р. виплата пенсії була призупинена.

01.01.2017р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.11.2015р. № 911-VIII, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до якої, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016 (справа № 1-38/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини цього рішення положення першого речення ч. 1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (20.12.2016р.).

Закон України від 15.11.2016р. № 1741-VIII "Про внесення зміни до пункту 3 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо поширення дії цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України" в частині не застосування обмежень щодо виплати пенсії особам, які перебувають на посадах Національної поліції України, набрав чинності 01.01.2017р.

Відповідно до абз. 2 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На підставі викладеного, виплата пенсії ОСОБА_1 в період з 20.12.2016р. по 31.12.2016р. була здійснена в повному обсязі.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки позивач в період з 23.03.2016р. по 31.12.2016р. працювала на посаді заступника начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку- начальника відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, тому у період з 01.04.2016р. по 19.12.2016р. пенсійні виплати позивачу не виплачувалися в силу вищенаведених законодавчих норм.

З 01.01.2017р. виплата пенсії позивачу була поновлена на підставі пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06.12.2016р.

Помилковими є висновки позивача про звуження змісту та обсягу прав і свобод гарантованих Конституцією України, так як Головним управлінням як органом виконавчої влади на виконання вищевказаних Законів і було тимчасово зупинено виплату пенсії, а не позбавлено права позивача на таку пенсію. Також є необґрунтованими твердження позивача про неправомірність дій Головного управління, оскільки позивачу було призупинено виплату пенсії на виконання Закону № 911-УІІІ.

Крім того, Закон України «Про внесення зміни до пункту 3 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо поширення дії цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» № 1741-VIII від 15.11.2016р., на який посилається позивач, набрав чинності лише з 01.01.2017р.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, в період з 23.03.2016р. по 19.12.2016р. ОСОБА_1 працювала на посаді та умовах Закону України «Про державну службу», тоді як частина 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ містить застереження щодо виплати пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу», дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призупинення виплати пенсії є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки Головне управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Виходячи із наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав.

Отже, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, норми права, що їх регулюють, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, то сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн. не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись: ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постановою КМ України № 975 від 25 грудня 2013 року, ст. ст. 6-11, 18, 21, 26, 82, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати пенсії - відмовити. Повний текст постанови виготовлено 28 серпня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар