Справа № 805/5111/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №805/5111/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Геращенко І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар - Челахова О.О.,

за участю представника позивача - Тришкіна Д.В., довіреність № 3 від 03.01.2017 року

представника відповідача - Лисенко О.В., довіреність, № 1412/7/28-03-10 від 05.12.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року по справі № 805/5111/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» (далі - позивач, ПАТ «Шахтоуправління «Поровське», товариство, підприємство) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, податковий орган, СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № про застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 4 275 347, 04 грн. (а.с. 5-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС від 30 червня 2016 року № (а.с.232-233).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що наявність сертифікату Торгово - промислової палати є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, підставою для отримання відстрочення, але ні в якому разі не відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу або розстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу (а.с. 241-243).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд відмовити у задоволенні позову, проти чого заперечував представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» (, адреса: 86300, Донецька область, місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 1А) зареєстровано як юридичну особу 25 грудня 1991 року за № 1 000321, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку як платник податків в СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС, а також є платником податку на додану вартість (а.с. 19-23).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до контролюючого органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 20 січня 2015 року № , січень 2015 року від 20 лютого 2015 року № , лютий 2015 року від 20 березня 2015 року № із самостійним визначенням суми податкового зобов'язання, що підлягають сплаті (а.с. 109-227).

08 червня 2016 року за результатами перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС складено акт перевірки № 294/28-03-41/13498562 із висновками про порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 8038562,21 грн. за грудень 2014 року із затримкою від 53 до 80 календарних днів, в сумі 13046290,00 грн. січень 2015 року із затримкою від 49 до 59 календарних днів, в сумі 291883,00 грн. за лютий 2015 року із затримкою на 31 календарний день (а.с.9-14).

30 червня 2016 року контролюючим органом на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання зобов'язано сплатити штраф у розмірі 4275347,04 грн. (а.с.15-18)

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання, що регулюється нормами Конституції України, Податкового кодексу України та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи у позивача наявний Сертифікат (висновок) № 860 про настання обставин непереробної сили Торгово - промислової палати України від 13 жовтня 2014 року № 3764/05-4 про засвідчення обставин непереробної сили з 01 липня 2014 року Публічному акціонерному товариству «Шахтоуправління» Покровське» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримані законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово - промисловою палатою України обставини непереробної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначив тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким до зазначених населених пунктів належить м. Красноармійськ (Покровськ).

Не можна залишити поза увагою і той факт, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), м. Красноармійськ (Покровськ) також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З аналізу наведених норм вбачається, що стаття 10 Закону України № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов'язань є наявність у такого суб'єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Таким чином Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

У даному випадку позивачеві нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобов'язань з податку на додану вартість, проте, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач звертався до ТПП із заявою про засвідчення йому форс-мажорні обставини на період АТО у відповідності до статті 10 Закону № 1669, ТПП засвідчила настання обставин непереробної сили з 01 липня 2014 року Публічному акціонерному товариству «Шахтоуправління» Покровське» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримані законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово - промисловою палатою України обставини непереробної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с. 80).

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач виконав усі вимоги законодавства, які є підставою для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань.

Тобто, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що наявність сертифікату Торгово - промислової палати є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, підставою для отримання відстрочення, але ні в якому разі не відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу або розстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу, оскільки останній звільняється від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань відповідно до прямої норми, що діє на час АТО - Закону України № 1669.

Крім зазначеного, як вбачається з матеріалів справи, сертифікат ТПП позивачем отриманий за час дії Регламенту Торгово - промислової палати України від 15 липня 2014 року за № 40 (3), а не від 18 грудня 2014 року № 44 (5), що спростовує довід апелянта щодо невідповідності наданого сертифікату існуючим вимогам податкового законодавства.

Щодо посилання відповідача на неповідомлення позивачем контролюючий органу про звернення із заявою щодо відстрочення терміну сплати єдиного внеску та не надання інформації щодо результатів розгляду такої заяви, то колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки даний закон не застосовується до спірних правовідносин.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 8.1 Порядку Про застосування норм пунктів 102.6 -102.7 статті 102 Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 1044 від 24 грудня 2010 року, який є нормативно - правовим актом відповідно до частини 2 статті 117 Конституції України, та підлягає застосуванню у межах спірних правовідносин, то заява платником податків про продовження граничних строків подання звітності подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин непереробної сили.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції позивачем виконані усі вимоги законодавства, які є підставою для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, але при цьому відповідач жодного доказу на підтвердження правомірності прийнятих рішень не надав.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 122-1, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року по справі № 805/5111/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року по справі № 805/5111/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 червня 2016 року - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 серпня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 17 серпня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова