Справа № 805/1429/17-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року справа №805/1429/17-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у адміністративній справі № 805/1429/17-а за позовом Публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (далі - позивач, підприємство, товариство, ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної Фіскальної Служби, (далі - відповідач 1, податковий орган), Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач 2, інспекція) про визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної Фіскальної Служби із не зарахування платежів згідно платіжних доручень № 6051_ST від 16 вересня 2016 року, № 6078_ST від 22 вересня 2016 року, № 6100_ST від 23 вересня 2016 року, № 6134_ST від 30 вересня 2016 року, № 6202_ST від 13 жовтня 2016 року, № 6234_ST від 20 жовтня 2016 року, № 6373_ST від 09 листопада 2016 року, № 6420_ST від 15 листопада 2016 року, № 6430_ST від 16 листопада 2016 року, № 6437_ST від 17 листопада 2016 року, № 6449_ST від 18 листопада 2016 року, № 6592_ST від 07 грудня 2016 року, № 6612_ST від 09 грудня 2016 року, № 6640_ST від 14 грудня 2016 року, № 6673_ST від 15 грудня 2016 року, № 6815_ST від 13 січня 2017 року, № 6853_ST від 20 січня 2017 року, № 7049_ST від 21 лютого 2017 року, в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» єдиного внеску за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року; зобов'язання Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області вчинити дії з зарахування платежів згідно платіжних доручень: № 6051_ST від 16 вересня 2016 року, №6078_ST від 22 вересня 2016 року, № 6100_ST від 23 вересня 2016 року, № 6134_ST від 30 вересня 2016 року, № 6202_ST від 13 жовтня 2016 року, № 6234_ST від 20 жовтня 2016 року, № 6373_ST від 09 листопада 2016 року, № 6420_ST від 15 листопада 2016 року, № 6430_ST від 16 листопада 2016 року, № 6437_ST від 17 листопада 2016 року, № 6449_ST від 18 листопада 2016 року, № 6592_ST від 07 грудня 2016 року, № 6612_ST від 09 грудня 2016 року, № 6640_ST від 14 грудня 2016 року, № 6673_ST від 15 грудня 2016 року, № 6815_ST від 13 січня 2017 року, № 6853_ST від 20 січня 2017 року, № 7049_ST від 21 лютого 2017 року, в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» єдиного внеску за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року (том 2 а.с.4-15).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. При цьому, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що абзацом 1 частини 7 статті 9 Закону № 2464-VI від 08 липня 2010 року ( далі - Закон № 2464-VI) визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником», що надає право на підставі положень частини 9 статті 25 Закону № 2464-VI сплачувати єдиний внесок відповідно до положень статті 1000 Цивільного кодексу України (том 2 а.с. 11-15).

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що правові підстави для зарахування сплачених ДП «Хімік» ПАТ «Азот» грошових коштів в рахунок сплати єдиного соціального внеску за ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» - відсутні, оскільки відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 -VI від 08 липня 2010 року (Закон № 2464-VI) погашення заборгованості зі сплати обов'язкових платежів, у тому числі і єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, покладається на засновників або учасників юридичної особи - платника податків і зборів. Крім того, судом першої інстанції при вирішенні даної справи протиправно застосовані положення Цивільного кодексу України, оскільки спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та має перевагу при застосуванні окремих норм перед іншими нормативно - правовими актами, є Закон № 2464-VI. Більш за те, норми Цивільного кодексу України щодо укладення, виконання договору доручення стосуються цивільно - правових взаємовідносин, а не обов'язків щодо сплати загальнодержавних податків та зборів (том 2 а.с.28-29).

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач 2 також звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач 2 зазначає, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині покладення на нього зобов'язання по зарахуванню платежів по єдиному внеску згідно платіжних доручень в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» та вважає його винесеним без надання вірної правової оцінки обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не досліджено в повній мірі можливість та правомірність виконання відповідачем 2 вимог позивача по зарахуванню платежів з єдиного внеску згідно платіжних доручень в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», зокрема відповідач 2 не є належним відповідачем у даній справі (том 2 а.с. 21-22).

Позивач в судове зсідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника.

Відповідач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявою про розгляд справи за його участю не звертався.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг відповідачів та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ», ідентифікаційний код 05761614, зареєстроване в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за № 1 000114, місцезнаходження: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вулиця Горлівської дивізії, будинок 10, тобто знаходиться на території, де на теперішній час триває антитерористична операція. Позивач з 01 січня 1991 року перебуває на обліку за реєстраційним номером 05-09-03-0015. З 16 жовтня 1995 року позивач знаходиться на обліку у СДПІ з ОВП у місті Донецьку - МГУ ДФС за № 225 (том 1 а.с.164-183).

Відповідач 1 - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Відповідач 2 - Бахмутська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI Публічне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI зобов'язаний його сплачувати.

Постановами старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16 квітня 2015 року та від 31 липня 2015 року серія ВП № 46937780 на підставі наказу № 25/7, виданого 26 лютого 2015 року Господарським судом Запорізької області, на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2015 року у справі № 25/7 накладений арешт на кошти, які містяться на рахунках ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» в межах суми 113549641,63 грн. (том 2 а.с.79-83, 84-88)

Тобто, постанови державного виконавця про накладення арешту виключають можливість отримати кошти, в тому числі взаємні, для сплати єдиного внеску від третіх осіб, у зв'язку з чим, позивач не має можливості здійснювати з рахунків перерахування коштів для сплати єдиного внеску.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності дій відповідачів щодо не зарахування платежів єдиного внеску згідно платіжних доручень, що регулюється нормами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 01 серпня 2015 року ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (Довіритель) уклало договір доручення № 010515 з ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОВ» (Повірений), згідно якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Повірений зобов'язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов'язання. Виконані грошові зобов'язання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов'язки Довірителя (том 1 а.с.46-49).

04 січня 2015 року між ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» та ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору доручення № 010515, у якій зазначається що пункт 10.2 викладений у наступній редакції: «Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 10.1 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2016 року (том 1 а.с.50)

11 квітня 2016 року ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» як «Позичальник», ПАТ «АЗОТ», як «Позикодавець» та ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» як «Сторона» уклали договір безпроцентної позики № 135-304 (далі - Договір № 135-304), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти, а Позичальник зобов'язується повернути її Позикодавцеві в порядку та у строк, визначені цим Договором.

Згідно з пунктом 2.1. Договору № 135-304 позика надається Позикодавцем Позичальнику у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» № 8, відкритий в АБ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647.

Переказ грошових коштів на поточний рахунок ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ», зазначений в абзаці 1 цього пункту Договору, у розмірі, передбаченому пунктом 3.1. цього Договору, є виконанням зобов'язання Позичальника перед ДП «ХІМІК» по договору доручення № 010515 від 01 серпня 2015 року, укладеному між ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» та ДП «ХІМІК», щодо забезпечення ДП «ХІМІК» всім необхідним для виконання доручення.

Власником грошових коштів, зарахованих на поточний рахунок ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ», є Позичальник.

Згідно з пункту 3.1. Договору № 135-304 сума позики становить 500 000 000,00 грн. Днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ», що визначено у пункті 4.2. Договору № 135-304 (том 1 а.с.56-57).

На виконання вказаних договорів 01 вересня 2016 року ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» видало довіреності, якими уповноважило ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» вчиняти від імені ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» наступні дії: сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, аліменти, пенсії, оплату листків непрацездатності, витрати на відрядження, матеріальної допомоги, витрати, пов'язані зі страхуванням, виконувати грошові зобов'язання по правочинам, в тому числі, але не виключно оплату витрат, пов'язаних з придбанням, продажем, конвертацією іноземної валюти та цінних паперів, витрати, пов'язані з погашенням кредитів та нарахованих по ним процентів, витрати, пов'язані з нарахуванням комісії та оплати за обслуговування по кредитам, оплату наданих нотаріальних послуг, отримувати грошові кошти на користь ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» задля виконання зобов'язань в рамках договору доручення № 010515 від 01 серпня 2015 року. Довіреність видана без права передоручення строком на один рік та діє по 31 серпня 2017 року (том 1 а.с.51-54,55).

Крім того, 05 вересня 2016 року між ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (Довіритель) та ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» укладено договір доручення № 015092016 (Повірений), згідно якого в порядку та на умовах, визначених Договором, Повірений зобов'язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов'язання. Виконані грошові зобов'язання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов'язки Довірителя (том 1 а.с.51-54).

Позивачем були сформовані звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень - грудень 2016 року які були спрямовані на адресу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС та до Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області за січень 2017 року (том 1 а.с.26-43).

Починаючи з 16 вересня 2016 року від імені та за рахунок ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», сплату єдиного соціального внеску, відповідно до договору доручення від 01 серпня 2015 року № 010515 та довіреності № 75/09-16 від 01 вересня 2016 року, здійснювало ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ» у повному обсязі, про що свідчать відповідні платіжні доручення № 6051_ST від 16 вересня 2016 року, № 6078_ST від 22 вересня 2016 року, № 6100_ST від 23 вересня 2016 року, № 6134_ST від 30 вересня 2016 року, № 6202_ST від 13 жовтня 2016 року, № 6234_ST від 20 жовтня 2016 року, № 6373_ST від 09 листопада 2016 року, №6420_ST від 15 листопада 2016 року, № 6430_ST від 16 листопада 2016 року, № 6437_ST від 17 листопада 2016 року, № 6449_ST від 18 листопада 2016 року, № 6592_ST від 07 грудня 2016 року, № 6612_ST від 09 грудня 2016 року, № 6640_ST від 14 грудня 2016 року, №6673_ST від 15 грудня 2016 року, № 6815_ST від 13 січня 2017 року, № 6853_ST від 20 січня 2017 року, № 7049_ST від 21 лютого 2017 року.

Проте, як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, перераховані кошти були не зараховані в рахунок сплати єдиного внеску

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником» що надає право сплачувати єдиний внесок відповідно до положень статті 1000 Цивільного кодексу України

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, щодо сплати єдиного внеску регулює Закон № 2464-VI та Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі статті 2 Закону № 2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи збору та ведення обліку єдиного внеску.

Статтею 3 Закону № 2464-VI передбачено принципи законодавчого визначення умов і порядку його сплати, обов'язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків); платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 7 статті 9 даного Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно з частиною 9 статті 25 Закону № 2464-VI, передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, стаття забороняє саме передавати свої обов'язки із сплати сум єдиного внеску третім особам.

Разом з цим, як зазначалось позивачем було укладено договір доручення з ДП «Хімік» ПАТ «Азот» та позивач видав (повіреному) довіреність, згідно умов якої позивач уповноважує повіреного сплачувати (перераховувати) від імені позивача, зокрема єдиний соціальний внесок.

Крім того, між позивачем (позичальником) та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» (позикодавцем) укладений договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно частини 1 статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно частини 1 статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов'язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя.

Об'єктивною передумовою застосування позивачем положень глави 68 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення третій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать позивачу.

Укладеним договором доручення та виданими позивачем на підставі договору доручення довіреностями передбачені чіткі юридичні дії, які має вчинити повірений, а саме: сплачувати (перераховувати) податки, збори та інші обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством України.

Отже, у даному випадку ДП «Хімік» ПАТ «Азот», перераховуючи єдиний внесок, діяв як повірений від імені та за рахунок позивача, а не як самостійний платник.

При цьому, надані позивачем тристоронні договори безпроцентної позики підтверджують, що повірений вчиняв юридичні дії за рахунок довірителя - позивача у даній справі.

З огляду на зазначене, застосування положень Глави 68 Цивільного кодексу України не суперечить Закону № 2464, а навпаки - надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обов'язку щодо сплати єдиного внеску, що відповідає положенням ч. 2 статті 2 Закону № 2464.

Отже, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини 9 статті 25 Закону № 2464, оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов'язків зі сплати єдиного соціального внеску третім особам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про протиправність дій податкового органу - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у зв'язку із не зарахування платежів, в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» єдиного внеску.

Відповідно до частини 5 статті 9 даного Закону, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно пп.1, 2 п.2 Розділу IV. Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказ Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року № 393), сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Отже, вказаними нормами передбачено обов'язок позивача сплачувати суму єдиного внеску за місцем обліку. Відповідно до матеріалів справи позивач по 16 вересня 2016 року знаходився на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, з 16 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року знаходився на обліку у Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної Фіскальної Служби на рахунки яких і здійснювалась сплата. Тобто, позивачем було дотримано вимоги законодавства щодо сплати сум єдиного внеску на відповідний рахунок. Проте, податковим органом протиправно не зараховано кошти в рахунок сплати єдиного внеску. Відповідно, невнесення податковим органом до інтегрованої картки платника єдиного внеску сум платежів призводить до порушення його прав.

На підставі викладено та з урахуванням необхідності відновлення порушеного права позивача та забезпеченням належного захисту його прав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов'язання податкового органу в якому перебуває на обліку позивач здійснити зарахування платежів в рахунок сплати єдиного внеску за відповідні періоди.

Стосовно доводу відповідача 2 щодо недослідженості судом першої інстанції можливості і правомірності виконання відповідачем 2 зарахування платежів з єдиного внеску, згідно платіжних доручень, в рахунок сплати ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ», оскільки як на думку відповідача 2 він взагалі не є належними відповідачем у даній справі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону, взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Пунктом 1 підрозділу 1 Порядок ведення інтегрованої картки платника Розділу II. Інтегрована картка платника Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 07 квітня 2016 року № 422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

За пунктом 5 Розділ I. Загальні положення Порядку, загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Отже, в даному випадку, податковий орган, в якому перебуває позивач за основним місцем обліку, має право вносити відповідні зміни до інтегрованої картки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційних скарг відповідача 1 та відповідача 2.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у адміністративній справі № 805/1429/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у адміністративній справі № 805/1429/17-а за позовом Публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова