Справа № 825/924/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/924/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) 09.06.2017 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області) та просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення відповідача від 03.03.2017 № 000641302, № 000651302 та № 000681302;

- податкову вимогу відповідача від 03.03.2017 № Ф-000661302;

- рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.03.2017 № 000671302.

Свої позовні вимоги, з урахуванням додаткових пояснень, мотивує тим, що податкова інспекція ініціювала проведення двох перевірок позивача, а саме: документальної планової виїзної перевірки (з 23.06.2016) та документальної планової невиїзної перевірки (з 26.12.2016). Однак, за результатами документальної планової виїзної перевірки, проведеної 23.06.216, акт перевірки та податкові повідомлення-рішення не складались, тому обставини даної перевірки не є предметом судового оскарження.

В свою чергу, оскаржувані рішення та вимога відповідача, прийняті за наслідками планової невиїзної перевірки, є протиправними, оскільки проведення планової перевірки в січні 2017 року, без будь-яких повідомлень та правових підстав її проведення, є протиправним. Вищевказане свідчить про порушення балансу публічних і приватних інтересів, запроваджених законодавством при встановлені умов та порядку прийняття контролюючим органом рішень про проведення перевірок, а протиправні дії посадових осіб ГУ ДФС у Чернігівській області призводять до незаконності перевірки та відсутності її правових наслідків. Крім того, не може проводитись перевірка в ІV кварталі 2016 року і І кварталі 2017 року, якщо вона включена до плану-графіку перевірок на II квартал 2016 року. Також, податковою інспекцією не вказано жодних обставин для проведення перевірки, передбачених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України.

Додатково зазначила, що з червня 2016 року по сьогоднішній день, ФОП ОСОБА_4, безперервно здійснює господарську діяльність відповідно до вимог чинного законодавства, має в наявності всі необхідні дозволи (ліцензії) та первинні документи, подає до податкового органу за місцем реєстрації відповідну податкову звітність та сплачує податкові зобов'язання.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що відповідно до наказу від 13.06.2016 № 189 та направлення від 23.06.2016 № 100, виданого Чернігівською ОДПІ, та плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання було заплановано проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015. Про проведення документальної планової виїзної перевірки з 23.06.2016 ФОП ОСОБА_4 була проінформована письмовим повідомленням від 13.06.2016 № 4/С/25-26-13-04-16, яке надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено 12.07.2016 ОСОБА_1 (за довіреністю). Однак, для проведення документальної планової виїзної перевірки позивач 23.06.2016 до Чернігівської ОДПІ не прибула.

Враховуючи наведене, відповідно до наказу від 16.12.2016 № 768, виданого Чернігівською ОДПІ, та плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання, було призначено в термін з 26.12.2016 проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 Про проведення вищевказаної перевірки ФОП ОСОБА_4 було проінформована письмовим повідомленням від 16.12.2016, яке надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 16.12.2016. Дане поштове відправлення було повернуто до Чернігівської ОДПІ з поштовою відміткою та із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Для проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 чи її довірена особа ОСОБА_1 26.12.2016 до Чернігівської ОДПІ не прибули. Будь-якої інформації щодо проведення перевірки чи надання документів до Чернігівської ОДПІ від позивача чи від її довіреної особи не надходило.

У зв'язку із наведеним, відповідачем було складено акт за результатами невиїзної перевірки позивача, та відповідно до виявлених порушень прийнято податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, та надіслано ФОП ОСОБА_4 вимогу про сплату боргу. Враховуючи наведене зазначив, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.03.2009 винесено відповідний запис (а.с. 30-32).

Судом встановлено, що 13.06.2016 Чернігівською ОДПІ було прийнято наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4», згідно плану-графіку проведення документальних перевірок на ІІ квартал 2016 року, з 23.06.2016, тривалістю 10 робочих днів щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 (а.с. 73). 23.06.2016 Чернігівською ОДПІ було видано направлення на перевірку № 100 (а.с. 82).

Як вбачається із матеріалів справи, податковим органом зафіксовано відсутність позивача за місцем її реєстрації, документи для проведення перевірки не надані, вищевказану перевірку розпочато не було (а.с. 74-81).

16.12.2016 Чернігівською ОДПІ було винесено наказ № 768 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4», на підставі вимог п. 77.4 ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану графіку проведення документальних перевірок на ІІ квартал 2016 року, з 26.12.2016, тривалістю 10 робочих днів щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 (а.с. 44).

Листами від 16.12.2016 за № 7469/С/25-22-13-05 та від 29.12.2016 за № 7858/С/25-12-22-13-05-16 позивача повідомлено про необхідність надання відповідного переліку документів, для проведення планової документальної перевірки.

Наказ та лист від 16.12.2016 надіслані Чернігівською ОДПІ ФОП ОСОБА_4 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, він отриманий не був, конверт повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 56-59).

В період із 26.12.2016 по 10.01.2017 посадовими особами Чернігівської ОДПІ було складено акти про ненадання позивачем документів для проведення документальної планової невиїзної перевірки (а.с. 46-55).

Відповідно до акту від 17.01.2017 № 14/13/НОМЕР_1, на підставі вимог ст. 20, п. 77.4 ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України, Закону України від 08.07.2010 № 245 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 № 455, відповідно до наказу від 16.12.2016 № 768, виданого Чернігівською ОДПІ, та плану-графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання, посадовими особами Чернігівської ОДПІ було призначено в термін до 26.12.2016 проведення документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2015, яка проведена відповідно до затвердженого плану перевірки. Перевірка проводилась з 26.12.2016 по 10.01.2017 з перервою в роботі з 31.12.2016 по 02.01.2017, з 07.01.2017 по 09.01.2017 (а.с. 60-72).

Як вбачається із вищевказаного акту перевірки, документальною плановою невиїзною перевіркою встановлено такі порушення:

- ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарсько кодексу України та п. 1 Порядку № 1025, - не надано на перевірку книгу обліку доходів та витрат;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 138.2 ст. 138, ст. 177 Податкового кодексу України, - завищено витрати на загальну суму 1224031,97 грн., в тому числі за 2013 рік на 239789,83 грн., за 2014 рік на суму 355016,41 грн. та за 2015 рік на суму 629225,73 грн.;

- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України - заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1224031,97 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 239789,83 грн., за 2014 рік на суму 355016,41 грн. та за 2015 рік на суму 629225,73 грн.

Донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 214508,20 грн.

- ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 в розмірі 728272,23 грн.;

- п. 5, п. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 34,7 % - 252710,38 грн.

- пп. 1.1 п. 16 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_4 занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за реультатами 2015 року на суму 9438,38 грн.

Донараховано військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатом 2015 року на суму 9438,38 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, ГУ ЛФС у Чернігівській області винесено ФОП ОСОБА_4:

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2017 № 000641302, яким позивачу збільшено зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 220 594,97 грн. (176 475,98 грн. - за основним платежем та 44 118,99 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 14);

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2017 № 000651302, яким позивачу збільшено зобов'язання з військового збору на суму 11 797,98 грн. (9 438,38 грн. - за основним платежем та 2 359,60 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 15);

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2017 № 000681302, яким позивачу нараховано штрафні санкції в на суму 510,00 грн. (а.с. 16);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.03.2017 № Ф-000661302 (а.с. 17);

- рішення про застосування штрафних санкцій від 03.03.2017 № 000671302 (а.с. 18).

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями та вимогою, позивач оскаржила їх в адміністративному порядку і рішеннями ДФС України від 28.04.2017 № 5969/С/99-99-11-02-02-25 та від 01.06.2017 № 7129/С/99-99-11-02-01-14 скарга була залишена без розгляду (в частині оскарження вимоги), а в задоволенні скарги в частині оскарження податкових повідомлень-рішень - відмовлено (а.с. 19-29).

Не погоджуючись з винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, податковою вимогою та рішенням про застосування штрафних санкцій, ФОП ОСОБА_4 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового органу України (в редакції, чинній на момент проведення документальної планової невиїзної перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. перевірки та звірки платників податків.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 77 Податкового кодексу України визначено порядок проведення документальних планових перевірок.

Зокрема, відповідно до п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України).

Пунктом 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 за № 751/27196 встановлено, що затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

При цьому, суд звертає увагу, що надіслання рекомендованим листом відповідного наказу вимагає доказів (повідомлення) про його вручення адресату.

З системного аналізу зазначених норм Податкового кодексу України випливає, що проведення, зокрема, невиїзної перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

Однак, доказів на підтвердження факту пред'явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення документальної планової невиїзної перевірки, згідно з яким було проведено перевірку та за результатами якої складено акт від 17.01.2017 № 14/13/НОМЕР_1, відповідачем суду надано не було. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів на підтвердження факту отримання позивачем наказу про призначення податкової перевірки у встановлений законодавством строк.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, який в силу вимог ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для врахування судом при виборі і застосуванні правової норми, суд зазначає, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

До того ж, судом встановлено, що наказ від 16.12.2016 № 768 «Про проведення 26.12.2016 документальної планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4» надіслано позивачу 16.12.2016. В свою чергу, перевірка ФОП ОСОБА_4 проведена в період з 26.12.2016 по 10.01.2017. Таким чином, наказ від 16.12.2016 № 768 був направлений позивачу пізніше ніж за 10 календарних днів до дня початку перевірки.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що перевірка позивача проведена в період з 26.12.2016 по 10.01.2017 відповідно до плану-графіку перевірок на ІІ квартал 2016 року, що є порушення вимог ст. 77 Податкового кодексу України та вищевказаного Порядку. Матеріали справи не містять затвердженого належним чином плану-графіку перевірок на IV квартал 2016 року, в якому передбачена перевірка ФОП ОСОБА_4 у зазначений вище період.

Також, пунктом 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Однак, як вбачається із наявних в матеріалах справи листів Чернігівської ОДПІ від 16.12.2016 № 7469/С/25-22-13-05 та від 29.12.216 № 7858/С/25-22-13-05-16, вони не містять обставин, передбачених статтями 77, 78 Податкового кодексу України для проведення перевірки ФОП ОСОБА_4

За наведених законодавчих приписів та встановлених у ході судового розгляду справи обставин (відсутність доказів повідомлення позивача про проведення перевірки; проведення перевірки в IV кварталі 2016 року на підставі плану-графіку перевірок на ІІ квартал 2016 року, тощо), суд доходить висновку про порушення порядку проведення перевірки, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними.

Враховуючи порушення порядку проведення перевірки (відсутність податкової перевірки як юридичного факту), що потягнуло за собою недослідження податковим органом документів первинного та бухгалтерського обліку позивача, суд приходить до висновку, що наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій також не можуть бути визнані правомірними, у зв'язку із чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що суд не може підміняти собою ГУ ДФС у Чернігівській області і перебирати на себе функцію по проведенню перевірки і досліджувати самостійно документи, які безпідставно не досліджувалися і не враховувалися відповідачем. Однак, у разі визнання невиїзної перевірки протиправною з процедурних підстав така перевірка відсутня як юридичний факт, а отже, контролюючий орган не позбавлений повноважень провести нову перевірку будь-якого виду (в тому числі, ще одну невиїзну перевірку), але вже з дотриманням встановленої процедури.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 мають бути задоволені.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 03.03.2017: № 000641302, № 000651302 та № 000681302.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 03.03.2017 № Ф-000661302.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 03.03.2017 № 000671302.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області () на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 5 149 (п'ять тисяч сто сорок дев'ять) грн. 48 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна