Справа № 161/5967/17
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5967/17
Провадження № 2-а/161/637/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Стецьковича С.І.

представника відповідача Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 БУПП м. Луцьк ДПП лейтенанта поліції Стецьковича Степана Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом інспектора роти № 4 БУПП м. Луцьк ДПП лейтенанта поліції Стецьковича С.І. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою лейтенанта поліції Стецьковича С.І. від 05.04.2017 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., припускаючи що він здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України.

Вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він 05.04.2017 року в м. Луцьку, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиць. Авторемонтна - Рівненська, здійснив проїзд перехрестя на виключений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. ПДР. Однак, позивач зазначає, що він рухався в напрямку вул.. Рівненська та здійснив переїзд перехрестя коли додаткова секція світлофора починала мигати та завершив маневр не створюючи перешкод для пішоходів та інших учасників руху. Вказує, що діяв правомірно, у його діях не було порушень ПДР, а тому вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону УПП м. Луцька ДПП лейтенанта поліції Стецьковича С.І. та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №864235 від 05.04.2017 року.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Просили в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП не складається.

У п. 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст. 258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2016 р. № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (п. 1 розділу IV Інструкції).

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

А відтак доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

Зі змісту ч. 2 ст.122 КУпАП вбачається, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії АР №864235 від 05.04.2017 року, ОСОБА_1 в м. Луцьку на перехресті вулиць Авторемонтна - Рівненська, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в напрямку вул. Рівненська, здійснив проїзд перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України (а.с.5).

Дана обставина стверджується рапортом лейтенанта поліції Савченка О.А. про вчинення ОСОБА_1 проїзду на вимкнену секцію світлофора, що також підтвердив в судовому засіданні допитаний в якості свідка відповідач Стецькович С.І. (а.с. 16)

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, надані відповідачем докази підтверджують порушення водієм правил дорожнього руху та спростовують зазначені в позовній заяві та повідомлені позивачем в судовому засіданні обставини щодо правильного проїзду перехрестя.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 БУПП м. Луцьк ДПП лейтенанта поліції Стецьковича С.І. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

На підставі ст.ст. 122 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 БУПП м. Луцьк ДПП лейтенанта поліції Стецьковича Степана Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2017 року серії АР №864235 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк