Справа № 820/5569/16
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 р. № 820/5569/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

суддів - Волошина Д.А., Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління МВС України в Київській області, Головного Управління МВС України у Луганській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути в солідарному порядку з Міністерства внутрішніх справ України (), Головного Управління МВС України в Київській області, Головного Управління МВС України в Луганській області на користь ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_1) за період з 21 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі 31908,97 грн., допустити негайне виконання в межах суми стягнення за один місяць, а саме: за грудень 2014 року у розмірі 6406,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України" за безпосередню участь в антитерористичних операціях він має право на отримання винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Проте, з 21 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року він не отримував таку винагороду, хоча перебував безперервно у зоні проведення антитерористичної операції. Просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Міністерства внутрішніх справ України, в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких зазначив, що МВС України, як окрема юридична особа, позбавлене можливості та повноважень здійснити нарахування та виплату позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Представник відповідача - Головного Управління МВС України у Луганській області в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення, в яких проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити. Просив справу розглянути без його участі.

Головне Управління МВС України в Київській області явку свого представника в судове засідання не забезпечило, хоча належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку, інші матеріально-технічні засоби) суб'єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб'єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку, інші матеріально-технічні засоби), зокрема, Міністерства внутрішніх справ України.

Абзацом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, зокрема, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, починаючи з 01.05.2014 виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання вказаної Постанови прийнято наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України", пунктом першим якого передбачено виплачувати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 вказаного наказу встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1.

Так, згідно з пунктом 1 додатку 1 до 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 визначено, що в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції розмір винагороди складає 100 відсотків місячного грошового забезпечення. При цьому, підставами для виплати винагороди є безпосередня участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об'єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

На виконання пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" наказом Міністерства оборони України від 02,02.2015 № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, який діяв в період включення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 розділу І вказаного Порядку, передбачено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Пунктом першим розділу II вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення антитерористичної операції за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об'єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом третім розділу II вказаного Порядку встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу антитерористичної операції).

Відповідно до пункту 5 розділу II Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізму підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення антитерористичної операції; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу антитерористичної операції (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", передбачено, що Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про міліцію", порядок грошового утримання працівників міліції встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу ОВС" визначено, що виплата грошового забезпечення особам та начальницького складу ОВС, здійснюється в порядку, що затверджується МВС України.

Наказом МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу ОВС" затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу ОВС.

Згідно з п.п. 1.5-1.6 вказаної Інструкції, підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення працівника на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення (окладів, надбавок, премій).

Судом встановлено, що наказом Головного управління МВС в Київській області від 20.05.2014 № 958 "Про відрядження персоналу Головного управління" наказано відрядити до м. Сватово Луганської області з 21 травня 2014 року до особливого розпорядження працівників батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина" рядового міліції ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Головного управління МВС в Київській області від 12.03.2015 № 3/421, молодший сержант міліції ОСОБА_1 з 21 травня 2014 року по 08 вересня 2014 року знаходився у відрядженні для несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Наказом Головного управління МВС в Київській області від 05.09.2014 № 829 о/с "По особовому складу" молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 відряджено до Головного управління МВС у Луганській області.

Відповідно до довідок Головного управління МВС у Луганській області від 06.06.2015 № ВДЗ/5264/А, та Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06.05.2016 № А-2848, ОСОБА_1 дійсно з 20.05.2014 по 07.11.2015 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Згідно довідки Головного управління МВС у Луганській області від 26.06.2017 № 6/4-216ЛК, ОСОБА_1 відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 03.06.2015 № 154 включений до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області в період з 20.05.2014.

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 24.07.2015 № 13/І/ХІІІ/56 ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у період з 20.05.2014 по 31.12.2014 брав безпосередню участь в антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже відповідно до вимог законодавства отримав право на отримання винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Так, відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення Головного Управління МВС України в Київській області від 17.07.2017 № 385, ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення: за травень 2014 року (25 днів) - 3288,08 грн, за червень 2014 року - 4155,21 грн, за липень 2014 року - 4175,43 грн, за серпень 2014 року - 4175,43 грн, за вересень 2014 року (7 днів) - 974,27 грн.

Отже, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України", позивач отримав право на отримання винагороди: за 11 днів травня 2014 року в розмірі 1446,76 грн (3288,08/25х11), за червень 2014 року - в розмірі 4155,21 грн, за липень 2014 року - 4175,43 грн, за серпень 2014 року - 4175,43 грн, за вересень 2014 року - 3000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Головного Управління МВС України в Київській області винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з травня по вересень 2014 року в сумі 16952,83 грн.

Також, відповідно до довідки про грошове забезпечення Головного Управління МВС України у Луганській області від 23.06.2017 № 469/111/22-2017, ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення: за жовтень 2014 року - 1077,30 грн, за листопад 2014 року - 6571,53 грн, за грудень 2014 року - 6377,62 грн.

Отже, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України", позивач отримав право на отримання винагороди: за жовтень 2014 року - в розмірі 3000,00 грн, за листопад 2014 року - 6571,52 грн, за грудень 2014 року - 6377,62 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Головного Управління МВС України у Луганській області винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з жовтня по грудень 2014 року в сумі 15949,15 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення в солідарному порядку з Міністерства внутрішніх справ України винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, суд вважає обґрунтованою позицію Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої МВС України, як окрема юридична особа, позбавлене повноважень здійснити нарахування та виплату позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції з Головного Управління МВС України в Київській області за період з травня по вересень 2014 року в сумі 16952,83 грн та з Головного Управління МВС України у Луганській області за період з жовтня по грудень 2014 року в сумі 15949,15 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає можливим звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного Управління МВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за грудень 2014 року в сумі 6377,62 грн.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління МВС України в Київській області, Головного Управління МВС України у Луганській області про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Головного Управління МВС України в Київській області (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 (61161, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з травня по вересень 2014 року в сумі 16952 (шістнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн 83 коп.

Стягнути з Головного Управління МВС України у Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (61161, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з жовтня по грудень 2014 року в сумі 15949 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) грн 15 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного Управління МВС України у Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (61161, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за грудень 2014 року в сумі 6377 (шість тисяч триста сімдесят сім) грн 62 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2017 року.

Головуючий суддя А.С. Мороко

Судді Д.А. Волошин

М.М. Панов