Справа № 826/20166/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 серпня 2017 року 10:20 справа №826/20166/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП"
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича
треті особи1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН" 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕССПЕКТР" 4. Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "ХРЕЩАТИК" 5. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" (далі по тексту - позивач, ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа Костенко І.І.), за участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН" (далі по тексту - третя особа 1, ТОВ "ФК "МЕРИДІАН"), Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ") та Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕССПЕКТР" (далі по тексту - третя особа 3, ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР"), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене у вигляді протоколу від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом №42 від 11 квітня 2016 року; 2) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 03 червня 2016 року, яким затверджено протокол від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями; 3) зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до прийняття наказу Уповноваженої особи Костенка І.І. від 03 червня 2016 року, яким затверджено протокол від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/20166/16, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ХРЕЩАТИК" (далі по тексту - третя особа 4, ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК") та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа 5, Фонд), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22 червня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третіх осіб 4, 5 проти задоволення позову заперечили; представники третіх осіб 1, 2, 3 до суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" (банк) та ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" (позичальник) укладено кредитний договір від 09 грудня 2013 року №49-47/1-13 (далі по тексту - кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику в порядку передбаченому цим договором, відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом користування 170 000 000,00 грн. строком користування на 24 місяці, терміном повернення 08 грудня 2015 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" за вказаним кредитним договором між позивачем і банком укладено:

договір іпотеки від 09 грудня 2013 року №49-47/1-13/1, відповідно до якого в іпотеку банку передано двадцять квартир (№№32, 45, 46, 47, 51, 53, 54, 55, 56, 73, 75, 76, 134, 135, 173, 180, 193, 234, 238, 241), загальною площею 2 190,80 кв. м., що знаходяться в будинку №17/31 -а у м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а;

договір іпотеки від 10 грудня 2013 року №49-47/1-13/2, відповідно до якого в іпотеку банку передано двадцять квартир (№№2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 14, 22, 24, 26, 30, 291, 294, 295, 298, 299, 300, 301), загальною площею 1 684,00 кв. м., що знаходяться в будинку №17/31 а у м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а;

договір іпотеки від 11 грудня 2013 року №49-47/1-13/3, відповідно до якого в іпотеку банку передано двадцять квартир (№№33, 36, 39, 42, 48, 49, 50, 69, 74, 79, 83, 99, 101, 102, 104, 105, 107, 110, 114, 119), загальною площею 2 131,80 кв. м., що знаходяться в будинку №17/31 а, у м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а;

договір іпотеки від 12 грудня 2013 року №49-47/1-13/4, відповідно до якого в іпотеку банку передано п'ять квартир (№№120, 121, 122, 123, 141), загальною площею 581,10 кв. м., що знаходяться в будинку №17/31-а у м. Київ, Коломийський, 17/31-а;

договір іпотеки від 13 грудня 2013 року №49-47/1-13/5, відповідно до якого в іпотеку банку передано п'ятнадцять квартир (№№ 163, 165, 167, 168, 169, 171, 175, 177, 183, 184,186, 187, 191, 195, 196), загальною площею 1 259,60 кв. м., що знаходяться в будинку №17/31-а у м. Київ, провулок Коломийський, 17/31-а.

Сторонами визнається, що станом на 30 березня 2016 року заборгованість позивача перед ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" за кредитом та відсотками склала 11 574 000,00 грн.

Разом з тим, 31 березня 2016 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН" та ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" укладено договір позики №П-066/31-03/16, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН" надало останньому у власність грошові кошти у розмірі 7 815 000,00 грн. на поповнення обігових коштів, які перераховано позивачу 31 березня 2016 року з рахунку ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН", відкритому у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК".

04 квітня 2016 року між ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" укладено договір №04/04-16/Ф про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" надало останньому поворотну фінансову допомогу, яка не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення у розмірі 206 000,00 грн., які були перераховано позивачу 04 квітня 2016 року з рахунку ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ", відкритому у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК".

04 квітня 2016 року між ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР" та ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" укладено договір про надання безвідсоткової поворотної допомоги, відповідно до якого ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" отримало поворотну фінансову допомогу, яка не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення у розмірі 3 553 000,00 грн., які були перераховано позивачу 04 квітня 2016 року з рахунку ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР", відкритому у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК".

В свою чергу позичальник - ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" зі свого рахунку в банку №2600.3.001.131032 погасив: 05 квітня 2016 року частину кредитних коштів за кредитним договором в сумі 3 368 267,34 грн.; 04 квітня 2016 року частину кредитних коштів за кредитним договором в сумі 7 815 000,00 грн.; 04 квітня 2016 року частину кредитних коштів за кредитним договором в сумі 111 000,00 грн.; 04 квітня 2016 року частину кредитних коштів за кредитним договором в сумі 206 000,00 грн.; 05 квітня 2016 року частину відсотків за кредитним договором в сумі 73 732,66 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача.

Таким чином, всі перерахування здійснювались в межах банку, станом на 05 квітня 2016 року зобов'язання за кредитом та відсотками у сумі 11 574 000,00 грн. були виконані ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" за рахунок надходження фінансових допомог та отримання позик від інших клієнтів банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

11 квітня 2016 року Уповноваженою особою Костенком І.І. прийнято наказ №42 щодо перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 квітня 2016 року №560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно. У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенко І.І. з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Костенку І.І.

14 липня 2016 року на адресу позивача надійшло повідомлення від відповідача вих. від 12 липня 2016 року №47/8/6198, в якому повідомлено, що відповідно до протоколу №18 від 03 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів (у тому числі договорів), призначеної наказом від 11 квітня 2016 року№42, вирішено затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (перекази коштів), що мають ознаки нікчемності згідно підпункту 1, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; Уповноваженою особою Костенком І.І. здійснено службову перевірку, за результатами якої наказом Уповноваженої особи від 03 червня 2016 року визнано нікчемними правочини переказу коштів в якості фінансової допомоги та позик, які здійснені банком 31 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року, зокрема:

- переказ коштів в якості надання позики, здійснений банком 31 березня 2016 року за договором позики від 31 березня 2016 року №П-066/31-03/16, укладеним ТОВ "ФК "МЕРИДІАН" з ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку №2650.8.001.140302 (ТОВ "ФК "МЕРИДІАН") на рахунок №2600.3.001.131032 (ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП");

- переказ коштів в якості фінансової допомоги, здійснений банком 04 квітня 2016 року за договором фінансової допомоги від 04 квітня 2016 року №б/н, укладеним ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР" з ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку №2600.7.001.130288 (ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР") на рахунок №2600.3.001.131032 (ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП");

- переказ коштів в якості фінансової допомоги, здійснений банком 04 квітня 2016 року за договором від 04 квітня 2016 року№04/04-16/Ф, укладеним ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" з ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку №2600.7.001.130288 (ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ") на рахунок №2600.3.001.132224 (ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП").

В подальшому, згідно із наказом відповідача від 03 червня 2016 року №194/8 та відповідно до протоколу №18 від 03 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів (у тому числі договорів), призначеної наказом №42 від 11 квітня 2016 року, прийнято рішення про поновлення в бухгалтерському обліку операцій за договорами, визначеними нікчемними.

Позивач не погоджується із рішеннями відповідача щодо визнання нікчемними правочинів, оскільки вказані вище договори фінансової допомоги та позик є дійсними та правомірними, по формі та змісту відповідають законодавству України та дійсному наміру сторін правочинів, відсутні судові рішення щодо визнання їх недійсними, а одного лише твердження відповідача про нікчемність правочину недостатньо.

Відповідач та треті особи 4, 5 заперечили проти позову, вказавши на правомірність рішень Уповноваженої особи Костенко І.І. щодо визнання нікчемними правочини переказу коштів в якості фінансової допомоги та позик та відсутність підстав для задоволення позову.

Треті особи 1, 2, 3 письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Згідно частиною першою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Частинами третьою, п'ятою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Як передбачено частиною третьою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо:

виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

Отже, чинним законодавством передбачено встановлення відповідних обмежень з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку та встановлення тимчасової адміністрації.

У відповідності до частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

За частиною четвертою статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду, зокрема, видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку.

Як передбачено частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

З аналізу наведених норм вбачається, що Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час таке право не є абсолютним, а кореспондується із обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про його дійсність.

Як встановлено вище, Уповноважена особа визнала нікчемними правочини банку від 31 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року, під якими він має на увазі перерахування грошей між поточними банківськими рахунками згідно з розпорядженням його клієнтів.

Із листа відповідача від 12 липня 2016 року №47/8/6198 вбачається, що такі правочини вчинено з порушенням норм чинного законодавства, однак, які обмеження порушив банк, якщо такі були, при здійсненні зазначених вище розрахункових банківських операцій, відповідач не вказав, але з посиланням на положення пунктів 1, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" констатував факт їхньої нікчемності.

Тобто, відповідач фактично визнав нікчемними розрахункові банківські операції з перерахування коштів спершу з одних поточних рахунків (ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН", ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР") на інший (позивача), а потім на позичковий рахунок (позивача), на який зараховуються кошти за кредитним договором останнього.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В ході розгляду даної справи відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку тощо, а тому не доведено обґрунтованості посилання на пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як на підставу для нікчемності правочинів. При цьому суд зазначає, що одночасно з виконанням зобов'язань за договорами позики та фінансової допомоги таку саму перевагу отримує неплатоспроможний банк (ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК") внаслідок дострокового повернення йому кредитних коштів, наданих позивачу згідно вказаного вище кредитного договору.

Аналогічного висновку дійшов і Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 11 лютого 2016 року по справі №804/6671/15.

Також, суду не надано доказів наявності інших підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внаслідок яких договори є нікчемними.

Посилання відповідача на пункт 1 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є також бездоказовим, оскільки факти відчуження майна банком, прийняття ним на себе зобов'язань без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, або ж відмови від власних майнових вимог, відсутні.

Відповідачем також не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій осіб, на яких вказує відповідач.

Матеріалами ж справи підтверджується, що процедура виведення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з ринку та запровадження тимчасової адміністрації розпочато з 05 квітня 2016 року, а тому суд не вбачає жодних обмежень у банку щодо розрахунково-касового обслуговування клієнтів станом на 31 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача та третьої особи 4 на постанову Правління Національного банку України № 231/БТ від 04 квітня 2016 року "Про віднесення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" до категорії проблемних", оскільки вказана постанова є банківською таємницею, а тому вказані обставини не можуть свідчити про доведеність факту обізнаності посадових осіб банку, позивача, третіх осіб 1-3 про віднесення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" до категорії проблемних на час вчинення спірних правочинів, які відповідачем визнано нікчемними, а відтак свідчити про порушення ними обмежень, встановлених даною постановою.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, відповідачем не доведено обставин наявності достатніх і обґрунтованих підстав для визнання нікчемними зазначених вище правочинів з підстав, встановлених пунктами 1, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи вище викладене та зважаючи на те, що твердження про нікчемність операції безготівкового перерахування грошових коштів як надання позики та фінансової допомоги з рахунків ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН", ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР" на рахунок позивача в сумі 11 574 000,00 грн. згідно із договором позики №П-066/31-03/16 від 31 березня 2016 року, договором фінансової допомоги №б/н від 04 квітня 2016 року та договором №04/04-16/Ф від 04 квітня 2016 року, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд прийшов до висновку про протиправність наказу Уповноваженої особи Костенка І.І. від 03 червня 2016 року, яким затверджено протокол від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, в частині визнання нікчемними правочинів переказу коштів в сумі 11 574 000,00 грн. у якості фінансової допомоги та позик з рахунків ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН", ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР" на рахунок ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", які здійснені банком 31 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Костенка І.І., оформлене у вигляді протоколу від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом №42 від 11 квітня 2016 року, не підлягають задоволенню, оскільки в межах спірних правовідносин вказане рішення не створює для позивача жодних прав та обов'язків, а тому належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Костенка І.І. від 03 червня 2016 року в частині застосування наслідків нікчемності до спірних операцій.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов'язання Уповноваженої особи Костенка І.І. відновити становище, яке існувало до прийняття оскаржуваного наказу, суд зазначає про наступне.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд встановив, що за наслідками реалізації оскаржуваного наказу Уповноважена особа прийняла наказ від 03 червня 2016 року №194/8 "Про поновлення в бухгалтерському обліку операцій за договорами, визнаних нікчемними", яким зокрема вирішено відкрити балансові рахунки та зарахувати на них кошти третіх осіб 1-3, списані на виконання зобов'язань позивача за кредитним договором; відновити в автоматизованій банківській системі кредитну заборгованість ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" за кредитним договором від 09 грудня 2013 року №49-47/1-13 в сумі 11 500 267,34 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 73 732,66 грн., та нарахувати відсотки за кредитною заборгованістю.

Оскільки у межах спірних правовідносин суд встановив відсутність правових підстав для визнання нікчемними операцій безготівкового перерахування грошових коштів як надання фінансової допомоги та позик з рахунків ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МЕРИДІАН", ТОВ "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та ТОВ "БІЗНЕССПЕКТР" на рахунок позивача, застосування наслідків такої нікчемності є безпідставним, що у свою чергу, є підставою для відновлення сторін у попередній стан, що існував до прийняття оскаржуваного наказу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам, з урахуванням чого суд вважає, що іншого ефективного способу поновлення порушених прав позивача інакше ніж зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до прийняття оскаржуваного наказу, не існує.

За таких підстав позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Костенка І.І. відновити становище, яке існувало до прийняття оскаржуваного наказу, підлягають задоволенню як похідні від задоволених вимог про скасування такого наказу та такі, що спрямовані на відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ТОВ "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Суду відома позиція Верховного суду України, викладена у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Поряд із цим, зазначена правова норма одночасно передбачає, що суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, суд встановив, що вона не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується обставин щодо включення грошових вимог органу Пенсійного фонду України до реєстру акцептованих вимог кредиторів; що стосується правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 з приводу включення фізичної особи - вкладника банку, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає за можливе відступити від правової позиції, викладеної у цій постанові.

Висновок Верховного Суду України у постанові від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, на думку суду, застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного слідує, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу, на те, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

У свою чергу норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Суд також зауважує, що за суб'єктним складом відповідача та характером виконуваних ним функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що Фонд та уповноважена особа Фонду виконують управлінські владні функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Отже, суд приходить до висновку, що даний спір є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича від 03 червня 2016 року, яким затверджено протокол від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, в частині визнання нікчемними правочинів переказу коштів в якості фінансової допомоги та позик, здійснених банком 31 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року, у тому числі:

- переказу коштів в якості надання позики, здійсненого банком 31 березня 2016 року за договором позики від 31 березня 2016 року№П-066/31-03/16, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "МЕРИДІАН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "МЕРИДІАН" №2650.8.001.140302 на рахунок (Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" №2600.3.001.131032 в сумі 7 815 000,00 грн.;

- переказу коштів в якості фінансової допомоги, здійсненого банком 04 квітня 2016 року за договором фінансової допомоги від 04 квітня 2016 року №б/н, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕССПЕКТР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕССПЕКТР" №2600.7.001.130288 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" №2600.3.001.131032 в сумі 3 553 000,00 грн.;

- переказу коштів в якості фінансової допомоги, здійсненого банком 04 квітня 2016 року за договором від 04 квітня 2016 року №04/04-16/Ф, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП", з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИАКТИВ КАПІТАЛ" №2600.0.001.131024 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" №2600.3.001.131032 в сумі 206 000,00 грн.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича відновити становище, яке існувало до прийняття наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігоря Івановича від 03 червня 2016 року, яким затверджено протокол від 03 червня 2016 року №18 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАПС РІЕЛТІ ГРУП" суму понесених ним витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко