Справа № 804/969/17
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2017 р. Справа № 804/969/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника позивача представника відповідача Кудіна М.В. Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з результатами проведеної перевірки, вважає, що податковий орган дійшов до помилкових висновків про допущення порушень платником податків, а тому податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.
Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
При цьому, у наказі № 68 від 04.11.2016 року було зазначено:
За результатами перевірки було складено акт від 16.12.2016 року №18/28-01-51-02/00191000, у висновках якого встановлено порушення позивачем п п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, 200.1, 200.2, 200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, в результаті чого публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» завищено суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 25 039 304 грн., у тому числі (період відображення у складі податкового кредиту декларації з ПДВ, уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ), у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: червень 2014- 353 328 грн., липень 2014 - 691 628 грн., серпень 2014 - 1 217 136 грн., вересень 2014 - 920 738 грн., жовтень 2014 -1 331 393 грн., листопад 2014 - 293 091 грн., грудень 2014 - 1 501 695 грн., січень 2015 - 770 327 гри., лютий 2015 - 226 709 грн., березень 2015 - 1 333 123 грн., квітень 2015 - 52 503 грн., травень 2015 - 1 757 150 грн., червень 2015 -2 048 293 грн., липень 2015 -1 104 663 грн., серпень 2014 - 1 341 468 грн., жовтень 2015 - 1 263 777 грн., листопад 2015 - 49 484 гри., грудень 2015 - 303 572 грн., квітень 2016 - 1 014 887 грн., травень 2016-2619915 грн., червень 2016 - 4 518 370 грн., липень 2016 - 326 055 грн., що призвело до:
- заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 3 485 404 грн., у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: липень 2014 - 1 044 956 грн., жовтень 2014 - 2 158 979 грн., листопад 2014 - 281 469 грн.;
- завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 21 553 900 грн., у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: вересень 2014 - 1 217 136 грн., грудень 2014 - 104 774 грн., січень 2015 -1 501 695 грн., лютий 2015 - 808 719 грн., березень 2015 - 1 521 441 грн., квітень 2015 - 52 503 грн., травень 2015 - 1 757 150 грн., червень 2015 - 1 816 504 грн., липень 2015 - 872 375 грн., серпень 2015 - 1 573 257 грн., вересень 2015 - 232 288 грн., жовтень 2015 - 1 263 777 грн., листопад 2015 - 49 484 грн., грудень 2015 - 303 572 грн., квітень 2014 - 1 014 887 грн., травень 2016 - 2 619 915 грн., червень 2016 - 3 035 330 грн., липень 2016 - 1 809 095 грн.:
- п.85.2, ст.85 Податкового кодексу, що передбачає відповідальність платника податків відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу.
За результатами розгляду заперечень публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС листом від 05.01.2017 року №2288/10/28-01-51-02 повідомила, що висновки Акту від 16.12.2016 року №18/28-01-51-02/00191000 податковим органом залишені без змін.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо запитування додаткових документів та використання як підстави для висновків під час проведення перевірки матеріалів, не передбачених чинним законодавством України, суд зазначає, що підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України закріплено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 85.8 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки.
Отже, згідно чинного законодавства дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством, результатом яких є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.
Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
В силу пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України закріплено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
За пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).
Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Системний аналіз вказаних норм свідчить, що для цілей визначення об'єкта оподаткування господарські операції мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають їх реальність та є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Судом встановлено, що публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки з питання достовірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість надано контролюючому органу первинні документи, детальний опис яких, наведений в Додатках 1, 2 до Акту перевірки від 16.12.2016 року №18/28-01-51-02/00191000.
Взаємовідносини між публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «ПРОМРУДМАШ» здійснювались на підставі договору №2015/п/ОО/1562 від 27.12.2013 року.
Згідно наданих до перевірки документів (специфікацій до укладеного договору, сертифікатів якості) ТОВ «ПРОМРУДМАШ» на адресу ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» у квітні - червні 2016 року здійснювалось постачання магнітних сепараторів ПБМ- ПП-90/250 виробництва ПАТ «КОНСТАР».
Відповідно до умов укладеного договору, ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки було надано податкові накладні, рахунки, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти передачі змонтованого обладнання, акти про використані давальницькі матеріали, акти про використані матеріали, акти на списання ТМЦ, сертифікати якості.
Оплата товару здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальнику, про що також зазначено на сторінці 49 Акту перевірки.
Взаємовідносини між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТРЕЙД» у період червень-серпень, жовтень 2014 року, березень 2016 року здійснювались на підставі договорів №2013/п/ОО/103 від 22.01.2013 року та №2015/п/ОО/1536 від 18.11.2015 року.
Відповідно до умов укладеного договору, публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки було надано податкові накладні, рахунки, видаткові накладні, прибуткові ордера, акти виконаних робіт, акти про використання давальницьких матеріалів, акти використаних матеріалів, акти на списання ТМЦ, сертифікати якості, паспорта.
Оплата по контрагенту ТОВ «ЕКСІМТРЕЙД» за червень, липень, серпень, жовтень 2014 року та березень 2016 року здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальнику, про що також зазначено на сторінці 49 Акту перевірки.
Взаємовідносини позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧО-ТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ» здійснювались на підставі договору №01-25/06 від 25.06.2015 року, який наведено в Додатку 1 до акту перевірки.
Відповідно умов укладеного договору, ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки було надано податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти прийому-передачі, акти на списання ТМЦ.
Між позивачем та ТОВ «ЛІТПРОМ КРИВБАС» взаємовідносини за травень-червень 2016 року здійснювалися на підставі договорів:
- від 30.09.2015 року № 2015/д/УКС/1376 на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту корпусу збагачення ХІ-ХІV секцій РОФ-1 (5-6 секцій) інв. №1000083.;
- від 23.02.2016 року №2016/д/ОГМ/289 (підряд на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту секцій №5, 6 РОФ-1 - монтаж нового обладнання.
- від 23.02.2016 року №2016/д/ОГЕ/290 на виконання підрядних робіт з модернізації розподільчого пристрою 6кВ підстанції ПС-6 (5, 6 секцій РОФ-1) інв.№4101912;
- від 22.03.2016 року №2016/д/ОГЕ/483 на виконання підрядних робіт з діагностування, наладці і технічному обслуговуванню частотних перетворювачів, встановлених в цехах РОФ-1, РОФ-2, УДТК, Шламовом і ТСІД в 2016 році;
- від 25.03.2016 року №2016/д/ОГЕ/443 на виконання підрядних робіт з технічного обслуговування і наладці тиристорних збудників електроприладів обладнання з мікропроцесорним регулюванням типу ТЕП-320, ВТЕП-8-315, встановлених в цехах РОФ-1, РОФ-2, Аглоцеху, Шламовом і ТСЦ в 2016 році;
- від 21.04.2016 року №2016/у/ОГЕ/584 на послуги з проведення випробувань і вимірювань електрообладнання на об'єктах ПАТ «ПІВДГЗК» в 2016 році (об'єкти підвідомчі «Держгірпромнагляд»).
При цьому, в ході проведення перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» перевіряючим були надані податкові накладні, пахунки на оплату, акти приймання-передачі виконаних робіт з додатками, акти на оприбуткування ТМЦ, отриманих при розбірки (демонтажу) деталей, вузлів, агрегатів та т.п. під час ремонту (надання послуг) та прибуткові ордери.
У травень-червень 2016 року взаємовідносини між позивачем та ТОВ «КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ» здійснювалися на підставі договору: від 11.04.2016 року №2016/д/УКС/522 на виконання підрядних робіт: «Реконструкція хвостосховища «Об'єднане нарощування дамби до відм.+156,0м» та реконструкція хвостосховища «Войково» з нарощуванням дамби до відм. +151,0м»;
До перевірки ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» посадовим особам податкового органу надано: рахунки на оплату, акти приймання-передачі виконаних робіт з додатками, акти на оприбуткування ТМЦ, отриманих при розробці (демонтажу) деталей, вузлів, агрегатів та під час ремонту (надання послуг) та прибуткові ордери, платіжні документи (копії виписок банку).
Між ТОВ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» було укладено договір від 05.02.2016 року №2016МЮО/164 на постачання товару.
До перевірки надані оформлені ТОВ «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, специфікації; прибуткові ордери; видаткові накладні; протоколи якості видані ТОВ «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» (місце реєстрації м. Макіївка), акти на використання отриманих ТМЦ тощо.
Взаємовідносини між підприємством позивача та ТОВ «РЕММАРКБУД» за квітень 2016 року здійснювались на підставі договору від 24.12.2014 року №2014/д/ОГМ/2011.
TOB «РЕММАРКБУД» виписано на адресу ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» податкову накладну по фінансово-господарським відносинам за квітень 2016 року на суму ПДВ 247 774,00 грн.
ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 247 774,00 грн. у наступних звітних періодах: квітень 2016 року - 247 774,00 грн.
Взаємовідносини між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ» здійснювались на підставі Договору поставки №2013/П/ОМТС/440 від 03.04.2015 року, відповідно до якого: Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю Товар відповідно до Додатків-Специфікацій по цінам, які є звичайними, справедливими, ринковими, а Покупець зобов'язується прийняти зазначений товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених Договором.
В ході проведення перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» контролюючому органу були надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ», які в повній мірі були досліджені та описані в Акті перевірки.
Взаємовідносини між публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «АЛЬЯНС-ГРУП» здійснювались на підставі Договору поставки №2015/П/ОО/1641 від 21.12.2015 року, Договору підряду №2015/Д/ОГМ/39 від 30.12.2014 року.
В ході проведення перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» перевіряючим були надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬЯНС-ГРУП», які в повній мірі були досліджені та описані в Акті перевірки.
До проведення перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» перевіряючим були надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ТОВ «НВП «АДАМАНТ», які в повній мірі були досліджені та описані в Акті перевірки.
Взаємовідносини між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ ЗАВОД «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» за травень-червень 2015 року здійснювалися на підставі договору від 05.12.2014 року №2014/п/ОО/1838 - на постачання товару.
До перевірки надані оформлені ТОВ ЗАВОД «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, специфікації; прибуткові ордери; видаткові накладні; протоколи якості видані ТОВ ЗАВОД «РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС» (місце реєстрації м.Макіївка), акти на використання отриманих ТМЦ тощо.
Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ПРОМЕКСІМ- ДОНЕЦЬК» за період, який підлягає перевірці, здійснювалися на підставі договорів:
- від 17.03.2015 року №2015/п/00/352 - на постачання товарно-матеріальних цінностей;
- від 16.03.2015 року №52-09/2200 - на постачання товарно-матеріальних цінностей.
До перевірки надані оформлені ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, прибуткові ордери; видаткові накладні; паспорт на товар виданий ТОВ «ПРОМЕКСІМ-ДОНЕЦЬК»" (місце реєстрації м. Донецьк), акти на використання отриманих ТМЦ тощо.
Взаємовідносини між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «УКРМАШПОСТАВКА» за період, який підлягає перевірці, здійснювалися на підставі договору від 24.02.2015 року №2015/п/ОО/257 - на постачання товарно-матеріальних цінностей.
До перевірки надані оформлені ТОВ «УКРМАШПОСТАВКА» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, прибуткові ордери; видаткові накладні; акти на використання отриманих ТМЦ тощо. Перелік паперових носіїв, наданих ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки по взаємовідносинах з ТОВ «УКРМАШПОСТАВКА» за березень 2015 року в Додатку 2 до акту перевірки.
Публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки надано Договір про надання послуг з охорони з ТОВ «КАСКАД-КР» від 23.06.2014 року №2014/у/ЮО/1100, та первинні документи, а саме: акти виконаних робіт (наданих послуг), податкові накладні, Рахунки-фактури, Акти здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг згідно договору №2014/у/100/1100 про надання послуг охорони, Виписки банку, акти приймання - передачі від Замовника до Виконавця технічних засобів охорони, зв'язку, сигналізації, інших приладів, акту прийому-передачі об'єктів, які підписані уповноваженими представниками обох сторін, укладені між Замовником та Виконавцем окремі договори оренди на приміщення, автотранспорт, технічні засобами охорони, зв'язку, окремі договори на відшкодування Замовнику витрат по енергоносіям та комунальним платежам.
Взаємовідносини між підприємствами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПП «ТРАНСБУД-КР» за період, який підлягає перевірці, здійснювалися на підставі договорів №2014/д/УКС/809 від 16.05.2014 року, №2013/д/УКС/873 від 30.06.2013 року, № 2015/д/УКС/340 від 11.03.2015 року.
У ході проведення перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» перевіряючим були надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ПП «ТРАНСБУД-КР», які в повній мірі були досліджені та описані в Акті перевірки.
Між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «КРИВОРІЖЕЛЕКТРОМОНТАЖ» було укладено договори від 16.05.2014 року №2014/д/ОГЗ/807, від 26.05.2014 року №2014/д/УІ/С/848 - на виконання капітальних та монтажних робіт (опис договору в Додатку 1 до акту перевірки).
До перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Криворіжелектромонтаж»: рахунки на оплату, акти дефекту, акти на використання матеріалів, акт приймання - передачі давальницької сировини (форма 01) та акт використаних матеріалах замовника (форма 03), акт на послуги будівельних машин і механізмів, акти виконаних робіт, банківські виписки, оборотні відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».
Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «УКРМЕТАЛУРГЗАБЕЗПЕЧЕННЯ» за період, який підлягає перевірці здійснювалися на підставі договору на постачання товарно-матеріальних цінностей від 17.03.2015 року №1703.
До перевірки посадовими особами ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з ТОВ «УКРМЕТАЛУРГЗАБЕЗПЕЧЕННЯ», а саме: рахунки на оплату, прибуткові ордери; видаткові накладні; залізничні накладні, акти про приймання продукції, акти вхідного контролю, акти на використання отриманих ТМЦ, паспорти якості вапняку, сертифікати якості на дрібняк коксовий.
Між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «СОКОЛ-КР» було укладено договір № 01/2015/У/УБ/22 від 23.12.2014 року.
Відповідно до умов укладеного договору, ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до перевірки було надано: Податкові накладні, Рахунки, Акт здачі-прийомки виконаних робіт, Акти приймання - передачі об'єктів.
Оплата по контрагенту ТОВ «СОКОЛ-КР» за травень 2016 року здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальнику, про що теж зазначено на сторінці 207 Акту перевірки.
Взаємовідносини між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «БУД-ІНДУСТРІЯ» відбувалась відповідно до договорів № 2015/д/ОГМ/66 від 05.01.2015 року (специфікації №№2-3 від 29.04.2015 року на суму 2 854 068,00 грн.) та №2013/п/ОО/335 от 27.02.2013 року (специфікація №8 від 14.04.2015 року на суму 24 600,00 грн.).
До перевірки надано первинні документи за формою актів приймання виконаних підрядних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів на використання матеріалів, відомості дефектів, актів передачі обладнання до ремонту, накладних на відпуск.
Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ВОСТОК-МЕТАЛУРГ-РЕСУРС» здійснювались на підставі договору від 10.02.2015 року № 2015/п/ОО/178.
До перевірки надано первинні документи: Податкові накладні; Рахунок - фактура; Прибутковий ордер; Видаткова накладна; Сертифікат якості; Акти про використані матеріали.
Взаємовідносини між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «ЕНЕРГОПРОЕКТБУД» за період, який підлягає перевірці здійснювалися на підставі договору від 06.08.2014 року №2014/д/УКС/1372 - на виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт на об'єкті «Зовнішнє освітлення дамб хвостосховища «Об'єднане» лінія 0,4 кв інв.№3000849 (опис договору в Додатку 1 до акту перевірки).
До перевірки надані оформлені ТОВ «ЕНЕРГОПРОЕКТБУД» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, акти приймання-передачі виконаних будівельних робіт, розрахунок договірної ціни, кошториси, відомості ресурсів, розрахунки загальновиробничих витрат, заявки на видачу перепусток працівникам підрядника для виконання робіт, акти на використання матеріалів підрядної організації, акти приймання - передачі давальницьких матеріалів та акти на їх використання.
До перевірки надані оформлені ТОВ «ПРОМЕМП» для ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»: рахунки на оплату, акти приймання-передачі виконаних будівельних робіт, акт приймання - передачі давальницької сировини, запчастин, комплектуючих, акт про використання давальницької сировини, лист до начальника управління безпеки ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» щодо заміни матеріалів включених до кошторису з фактично використаними; акт на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей від підрядної організації (наконечники кабельні м2,5 =200 шт., м4=42 шт.); акт демонтованих матеріалів, які передані в цех.
Матеріалами справи підтверджується, що всі господарські операції публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» були спрямовані на отримання доходу, всі податки сплачені у повному обсязі.
Стосовно зауважень податкового органу про не надання товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
При цьому наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Також, суд зазначає, що певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості.
Суд також критично ставиться до зауваження відповідача, що згідно баз даних ІС «Податковий блок» у контрагентів позивача були відсутні персонал, складські приміщення, транспортне та торгівельне обладнання для здійснення фінансово-господарської діяльності, оскільки на позивача не покладено обов'язку, як і реальної можливості та право перевіряти кількість робітників, наявність транспорту, або інших засобів, складських приміщень та інших необоротних активів у контрагентів, а відтак відсутня залежність правомірності формування податкового кредиту від таких відомостей про контрагентів.
При цьому неможливо достеменно зробити висновок про наявність чи відсутність активів у підприємства тільки на підставі звітності, у якій не задекларовані відповідні активи, такими доказами мають бути саме первинні документи. Відсутність контрагентів за юридичною адресою також ніяким чином не впливає на дійсність укладених ними угод. Для проведення операцій купівлі-продажу або поставки товарів (послуг) наявність власних транспортних засобів, складських приміщень не є обов'язковим, ці активи можуть орендуватися, крім того, навіть наявність орендованих активів для посередника не є обов'язковою, адже товар може поставлятися транспортом первинного постачальника на склад кінцевого покупця, а функція посередника полягатиме у пошуку товару, покупця, укладенні угод та організації проведення операцій купівлі-продажу, у такому випадку відсутня необхідність винаймати і технічний персонал.
Суд зазначає, що з урахуванням статті 61 Конституції України передбачено індивідуальний характер відповідальності, яка розповсюджується в тому числі і у вигляді персональної відповідальності кожного платника за ведення податкового обліку.
Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Якщо податковим органом встановлено неналежне виконання контрагентом позивача своїх податкових обов'язків, відповідальність за їх невиконання або неналежне виконання повинно нести саме це підприємство.
При цьому судом встановлено, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, відтак перепон з приводу укладення, а також виконання будь-яких господарських договорів з ними, а надалі і включення до складу витрат для цілей оподаткування податком на додану вартість за такими договорами у позивача не було.
Отже, посилання відповідача на відсутність у контрагентів основних фондів, кількості працівників, транспорту, тощо, як на підставу, що позивачем здійснювались господарські операції з метою отримання податкової вигоди, не може вважатись обґрунтованим.
Зазначені висновки узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії.
Така правова позиція висловлена в ухвалі Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі №822/5510/14 було відмовлено у допуску справи до перегляду Верховним судом України з підстав відсутності неоднакового застосування судом норм матеріального права.
При цьому Верховний суд в ухвалі від 01.07.2015 року зазначив: «У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України погодився із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про те, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв'язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту (рішення Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10). Тому, порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для них, а не для позивача».
Така ж позиція вбачається і в постанові від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, де Верховний суд України зазначив наступне: «На думку суду, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту».
Так, у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі №21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі №21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Крім того, рішення касаційного суду узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».
Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02), в якому зокрема зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».
Таким чином, як Верховний суд України, так і Європейський суд з прав людини неодноразово звертали увагу на те, що у разі, якщо платник податків є добросовісним платником податків, жодним чином не причетний до можливих зловживань його контрагентів та належним чином виконує свої законодавчо визначені обов'язки із здійснення господарських операцій, їх документального оформлення та відображення в податковому та бухгалтерському обліку, то на такого платника податків не можуть бути покладені негативні наслідки невиконання його контрагентами своїх податкових або інших зобов'язань.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд приходить висновку, що Податковим кодексом України передбачена індивідуальна відповідальність платників податків, тобто платник податків має відповідати виключно за допущені ним особисто порушення Податкового кодексу України. Платник податків не може нести відповідальність за діяння інших осіб (в тому числі його контрагентів), на податковий облік та звітність яких він не міг жодним чином впливати або контролювати їх діяльність. Відповідальність за порушення податкового законодавства контрагентами платника податків мають нести саме такі контрагенти, як особи, які допустили порушення у своїй діяльності.
Також суд зазначає, що згідно абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство не зобов'язує платника податку надавати документи тільки до перевірки або письмових заперечень на акт перевірки, він може подати їх безпосередньо до суду як доказ на підтвердження обґрунтування своєї позиції. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач надав усі підтверджуючі документи, що засвідчують факт виконання укладених договорів, як до суду так і під час проведення перевірки податковому органу. Дослідивши первинні документи, суд встановив, що останні складені відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Матеріалами справи підтверджується рух активів позивача у процесі здійснення господарської операції та зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що між учасниками досліджених господарських операцій відбувся дійсний рух активів та зміни у їх майновому стані, що є обов'язковими ознаками господарської операції.
Суд також звертає увагу, що контролюючий орган в своїх висновках стосовно незаконного формування податкового кредиту керується актами перевірок щодо контрагентів, при цьому не досліджуючи той факт, що не по всім Актам перевірок контрагентів позивача виносились та надсилались ( вручались) платнику податків податкові повідомлення-рішення, а ті податкові повідомлення-рішення, які винесені на підставі актів, скасовані та визнані протиправними рішеннями судів, що набрали законної сили.
Щодо зауважень контролюючого органу до сертифікатв якості, наданих позивачем до перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне Чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо придбаного товару. Обов'язковій сертифікації підлягає продукція, вказана в наказі Держспоживстандарту України №28 від 01.02.2005 р. Для продукції, не вказаної в переліку, існує схема добровільної сертифікації. Наявність сертифікату є показником признаної якості товару, підвищує його конкурентоспроможність і привабливість для кінцевого покупця. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам. Сертифікат якості стосується тільки якості поставленого товару та необхідні тільки для пред'явлення претензії щодо неякісного товару, у разі коли Покупець за договором виявляє невідповідність якості товару, який вказаний в специфікаціях (додатках) до договору. Сертифікат якості товару не може підтверджувати та фіксувати факт здійснення тієї чи іншої господарської операції, а стосується виключно якості товару. Крім того, Податковим кодексом України не передбачено права платника податків на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість виключно при обов'язковій наявності сертифікатів якості на товар.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування, при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на користь публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати у розмірі 563 392,06 грн. (п'ятсот шістдесят три тисячі триста дев'яносто дві гривні шість копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2017 року.

Суддя В.В. Степаненко