Справа № 826/8526/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8526/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А
23 серпня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., за участі представника відповідача Тарасенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
03.06.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та зобов`язання вчинити дії та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії відповідача щодо відмови йому у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 N 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є протиправними.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 р. адміністративний позов було задоволено: визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав ІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у зв`язку з тим, що захворювання отримано під час проходження строкової служби, а інвалідність було встановлено через більше ніж 25 років з моменту звільнення зі служби, то підстав для виплати одноразової грошової допомоги позивачу не має.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, ОСОБА_1 проходив службу в лавах Збройних Сил СРСР та Збройних Силах Російської Федерації, є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 791 від 04.05.2011, множинні осколкові поранення голови, нижніх кінцівок ЗЧМТ(контузія - 1984 року), колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 наслідком яких стали рубці на переніссі, потиличній ділянці, в тім`яно-потиличній ділянці, множинні рубці на лівій та правій гомілці розмірами від 0,7х0,5 см до 1,8х0,3 см, що підтверджується актом судово-медичного дослідження Київського міського бюро СМЕ № 72/В від 19.04.2011, та які у подальшому призвели до розвитку захворювань тощо.
Тобто, позивачеві було встановлено захворювання у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.
В той же час, позивачеві було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузії, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 21.08.2013 серії АВ № 0071121.
05.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
29.12.2015 листом військового комісара Київського міського комісаріату позивача повідомлено, що останній не має права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки дія постанови № 975 та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на нього не поширюється.
Крім того 18.02.2016 листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу повідомлено, що Департамент фінансів Міністерства оборони України листом від 10.02.2016 № 248/3/6/510 повідомив про повернення документів ОСОБА_1 без реалізації, серед іншого, позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність позивачу була встановлена у 2011 році, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої прийнято постанову Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013. До того ж, зазначено, що на час встановлення позивачу первинної інвалідності у 2011 році дане призначення одноразової грошової допомоги було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008, а відповідно до вищезазначеної постанови, допомога призначається не пізніше ніж через три місяці після звільнення з строкової військової служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження. А отже, заявнику встановлено інвалідність понад зазначений термін, що не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.
Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Згідно зі статтею 41 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1999 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
Розділом ІІ цього Закону встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови КМУ № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин дата встановлення позивачу інвалідності) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 24-місячного грошового забезпечення.
З аналізу вищезазначених положень законодавства вбачається, зокрема, статті 16 Закону № 2011-ХІІ, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року (справа № 21-446а14).
Відповідно до пункту 7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку; головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови; одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Враховуючи те, що відповідного рішення відповідачем не прийнято, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Міністерство оборони України безпідставно повернуло документи ОСОБА_1 без розгляду, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Отже, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.
Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2017 р.
Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 р., залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.