Справа № 2а-16434/12/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 серпня 2017 року №2а-16434/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомпредставництва в Україні «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі»
додержавної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Представництво в Україні «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2012 №.

Постановою Верховного Суду України від 15.03.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2013, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 та Вищого адміністративного суду України від 07.07.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

У мотивувальній частині вказаної постанови Верховним Судом України зазначено, що вирішуючи спір, суди виходили з того, що представництво не є постійним представництвом компанії в Україні та не займається господарською діяльністю, оскільки в акті податковий орган не зробив посилання на первинні документи, які б свідчили про укладення позивачем господарських договорів з юридичними особами-резидентами, та, крім того, такі документи відповідач до матеріалів справи не додав. Однак, під час перевірки представництва щодо дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства інспекція на підставі наданих для перевірки документів виявила, що представництво веде в Україні господарську діяльність, оскільки до збору аналітичної інформації воно залучало суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, що підтверджується актами виконаних робіт, який отримав від представництва винагороду у розмірі 346266 грн. Крім того, співробітники представництва здійснювали відрядження до країн ближнього зарубіжжя, де займалися збором аналітичної інформації, що підтверджується відповідними наказами про відрядження. Проте, суди належним чином вищевказане не перевірили, належної оцінки цьому не надали, хоча це має суттєве значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи здійснено із врахуванням приписів статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, позовні вимоги мотивовано тим, що у межах спірних правовідносин позивачем не отримано доходу, який підлягає оподаткуванню, згідно з положеннями податкового законодавства України, оскільки представництво в Україні «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» є відокремленим підрозділом та не має статусу «постійного представництва», а отримані ним від материнської компанії грошові кошти з призначенням платежу «утримання офісу представництва» не є об'єктом оподаткування податку на прибуток.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень, оскільки під час проведення перевірки позивача виявлений факт ухилення останнього від сплати податку на прибуток.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження у порядку частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва Державної податкової служби проведено позапланову виїзну перевірку представництва «Ай. Ді.Сі. СЮ ГМБХ ІДДК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 19.10.2007 по 31.12.2011, валютного та іншого законодавства за період з 19.10.2007 по 31.12.2011.

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом встановлено порушення підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, абзацу 1 пункту 13.8 статті 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (зі змінами та доповненнями), абзацу 1 пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) та пунктів 3.4, 3.5 розділу 3, підпункту 4.6.2 пункту 4.6 статті 4 Порядку складання розрахунку податку на прибуток нерезидента, що проводить діяльність на території України через постійне представництво, затверджене наказом Державної податкової адміністрації України від 31.07.1997 №274 (зі змінами та доповненнями), пункту 4.3 розділу 5 розрахунку податкових зобов'язань нерезидентів, які провадять діяльність на території України через постійне представництво, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.02.2011 №115, та, враховуючи вимоги пунктів 102.1, 102.2 статті 102, пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України, за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 встановлено його заниження всього у сумі 624 502,00 грн., у тому числі за І квартал 2009 року - 59 726,00 грн., за півріччя 2009 року - 110 669,00 грн., за 9 місяців 2009 року - 136 089,00 грн., за 2009 рік - 197 247,00 грн., за І квартал 2010 року - 52 195,00 грн., за півріччя 2010 року - 96 112,00 грн., за 9 місяців 2010 року - 140 210,00 грн., за 2010 рік - 198 681,00 грн., І квартал 2011 року - 57646,00 грн., ІІ квартал 2011 року - 56 135,00 грн., ІІ-ІІІ квартали 2011 року - 113 280,00 грн., за 2011 рік - 170 928,00 грн.

На підставі викладеного державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва Державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.08.2012 №, яким представництву «Ай. Ді.Сі. СЮ ГМБХ ІДДК» нараховано суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за основним платежем у розмірі 513 833,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 71 315,75 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У свою чергу, нерезиденти, у розумінні положень податкового законодавства - це:

а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України;

б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні;

в) фізичні особи, які не є резидентами України (підпункт 14.1.122 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом приписів підпункту 2.1.1 пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з числа нерезидентів є фізичні чи юридичні особи, створені у будь-якій організаційно-правовій формі, які отримують доходи з джерелом їх походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичний статус або імунітет згідно з міжнародними договорами України або законом.

Приписами пункту 133.2 статті 133 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку з числа нерезидентів є:

юридичні особи, що створені в будь-якій організаційно-правовій формі, та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України;

постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи із джерелом походження з України або виконують агентські (представницькі) та інші функції стосовно таких нерезидентів чи їх засновників.

Постійне представництво до початку своєї господарської діяльності стає на облік у податковому органі за своїм місцезнаходженням у порядку, встановленому центральним податковим органом України. Постійне представництво, яке розпочало свою господарську діяльність до реєстрації у податковому органі, вважається таким, що ухиляється від оподаткування, а одержані ним прибутки вважаються прихованими від оподаткування (пункт 133.3 статті 133 Податкового кодексу України).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючим органом у межах спірних правовідносин встановлено, що представництво «Ай. Ді.Сі. СЮ ГМБХ ІДДК», згідно з банківських виписок отримало за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 від материнської компанії кошти у розмірі 8 524 881,00 грн. з призначенням платежу: «на утримання офісу представництва». У той же час, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, основним видом діяльності головної компанії «I.D.C. CENTRAL EUROPE GMBH IDDC» є збір, оцінка, публікація, консультація та продаж міжнародних даних та інформації, особливо у сфері електронної обробки даних та інших технологій. Рішенням Правління Акціонерного товариства I.D.C. CENTRAL EUROPE GMBH IDDC (Німеччина) 18.12.2006 прийнято рішення про відкритті в Україні представницького офісу, основною метою якого є збір, оцінка, публікація, консультація та продаж міжнародних даних та інформації, особливо у сфері електронної обробки даних та інших технологій, а також реклами, маркетингу, організації виставок, ярмарок і подібних заходів, обробці інформації, служб баз даних та сітьового менеджменту. На підставі викладеного, контролюючим органом зроблено висновок про те, що вид діяльності представництва є тотожним виду діяльності нерезидента (материнської компанії), визначеним у статутних документах. Також, в акті перевірки наголошено, що до збору аналітичної інформації залучався суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3, який, згідно з актами виконаних робіт, займався дослідженням ринку під назвою «імпорт/експорт ІТ технології Белорусії», дослідженням ІТ технології ринку Молдови, дослідження конюктури ринку України, дослідження ринку під назвою «імпорт/експорт ІТ технології України», за що отримав винагороду у розмірі 346 266,00 грн. Крім того, контролюючим органом зазначено, що співробітники представництва здійснювали відрядження до країн ближнього зарубіжжя, де займалися збором інформації, а саме: згідно з наказом про відрядження від 05.03.2009, працівник ОСОБА_4 знаходився у відрядженні у Білорусії з метою здійснення досліджень ринку ІТ технологій; згідно з наказом про відрядження від 05.02.2009, працівник ОСОБА_5 знаходився у відрядженні у Росії з метою збору інформації та участі у тренінгу; згідно з наказом про відрядження від 04.06.2010, працівник ОСОБА_6 знаходився у відрядженні в Росії з метою участі у тренінгу; згідно з наказом про відрядження від 25.05.2010, працівник ОСОБА_5 знаходився у відрядженні у Росії з метою участі в тренінгу.

З урахуванням викладеного, контролюючим органом зроблено висновок, що представництво «Ай. Ді.Сі. СЮ ГМБХ ІДДК» є постійним представництвом, а тому з метою оподаткування прирівнюється до платників податку і суми їх прибутків оподатковуються у загальному порядку.

Так, згідно з підпунктом 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів.

З метою оподаткування термін «постійне представництво» включає будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об'єкт чи пов'язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов'язана з таким майданчиком, об'єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців; надання послуг (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, нерезидентом через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов'язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді; резидентів, які мають повноваження діяти від імені нерезидента, що тягне за собою виникнення у нерезидента цивільних прав та обов'язків (укладати договори (контракти) від імені нерезидента; утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу).

Постійним представництвом не є використання споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер.

У розумінні пункту 1.17 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», постійне представництво нерезидента в Україні (далі - постійне представництво) - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється господарська діяльність нерезидента на території України. До постійних представництв, зокрема, відносяться: місце управління, філіал, офіс, завод, фабрика, майстерня, шахта, нафтова чи газова свердловина, кар'єр або інше місце розвідки чи видобутку корисних копалин. З метою оподаткування до постійних представництв прирівнюються резиденти, які мають повноваження діяти від імені нерезидента, що тягне за собою виникнення у нерезидента цивільних прав та обов'язків (укладати договори (контракти) від імені нерезидента; утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу митниці). Резиденти, що з метою оподаткування прирівнюються до постійних представництв, не підлягають додатковій реєстрації в податкових органах як платники податку.

Разом з тим, у силу пункту 3.2 статті 3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України (пункт 103.1 статті 103 Податкового кодексу України).

Так, згідно зі статтею 5 Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно (дата підписання: 03.07.1995, дата ратифікації Україною: 22.11.1995, дата набрання чинності для України: 04.10.1996), для цілей цієї Угоди термін «постійне представництво» означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється комерційна діяльність підприємства.

Термін «постійне представництво», зокрема, включає: a) місце управління; b) філіал; c) офіс; d) фабрику; e) майстерню; f) шахту, нафтову або газову свердловину, кар'єр або будь-яке інше місце розвідка або видобутку природних копалин.

Будівельний майданчик або монтажний чи складальний об'єкт є постійними представництвами лише в тому разі, якщо вони існують більше дванадцяти місяців.

Незважаючи на попередні положення цієї статті, термін «постійне представництво» не включає: а) використання споруд виключно з метою зберігання, показу або поставки товарів чи виробів, що належать підприємству; b) утримання запасів товарів чи виробів, що належать підприємству, виключно з метою зберігання, показу або поставки; с) утримання запасів товарів чи виробів, що належать підприємству, виключно з метою переробки іншим підприємством; d) утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для підприємства; е) утримання постійного місця діяльності виключно з метою здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер; f) утримання постійного місця діяльності виключно для здійснення будь-якої комбінації видів діяльності, перелічених у підпунктах від а) до е), за умови, що сукупна діяльність постійного місця діяльності, яка виникає внаслідок такої комбінації, має підготовчий або допоміжний характер.

При цьому, приписами частин першої та другої статті 7 вказаної Конвенції визначено, що Прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки це підприємство не здійснює комерційної діяльності у другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність, як вказано вище, прибуток підприємства може оподатковуватися в другій Державі, але тільки у тій частині, що відноситься до цього постійного представництва.

З урахуванням положень пункту 3, якщо підприємство Договірної Держави здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі через розташоване там постійне представництво, то в кожній Договірній Державі до такого постійного представництва відноситься прибуток, який воно могло б одержати, якби було окремим та самостійним підприємством, зайнятим такою ж або аналогічною діяльністю в таких же або аналогічних умовах і діяло цілком незалежно від підприємства, постійним представництвом якого воно є.

Як стверджує представник позивача, представництво «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» не підпадає під законодавче визначення «постійне представництво», а тому підлягає звільненню від оподаткування.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку розрахунку податкових зобов'язань нерезидентів, які провадять діяльність на території України через постійне представництво (надалі - Порядок №115), який набрав чинності 11.04.2011 та втратив чинність 06.08.2013, тобто діяв станом на період, який перевірявся контролюючим органом, загальний порядок застосування міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування (далі - міжнародні договори) стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України встановлено статтею 103 розділу II Кодексу. Згідно з вказаним порядком підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 статті 103 розділу II Кодексу, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором.

Нерезиденти, які мають право на звільнення від оподаткування відповідно до міжнародного договору окремих видів доходів, які отримуються через постійне представництво, разом з податковою звітністю заповнюють і подають до органу державної податкової служби Відомості (пункт 2 розділу V Порядку №115).

Розділи I - IV Відомостей передбачені для видів діяльності, доходи від яких, отримані постійним представництвом, звільняються від оподаткування в Україні відповідно до міжнародного договору. Кожен з розділів Відомостей заповнюється з урахуванням таких особливостей (пункт 3 розділу V Порядку №115).

У відповідності до пункту 4 розділу V Порядку №115, розділ I Відомостей заповнюється у випадку, коли постійне представництво нерезидента провадить у звітному (податковому) періоді виключно види діяльності, при здійсненні яких відповідно до міжнародних договорів не утворюється постійне представництво.

Види діяльності, стосовно яких постійне представництво отримало або йому було нараховано доходи, вказуються у цьому розділі так, як вони визначені у самому міжнародному договорі. Вказуються також інші види діяльності, які носять допоміжний або підготовчий характер.

Будь-який з вказаних у цьому розділі видів діяльності або сукупність всіх вказаних видів діяльності не повинні складати основну діяльність або один з видів основної діяльності нерезидента. При цьому під основною діяльністю розуміється діяльність нерезидента, визначена у його статутних документах, яка є регулярною і постійною протягом календарного року, на який припадає звітний (податковий) період.

З огляду на викладене вище вбачається, що до постійних представництв, зокрема, не відносяться ті представництва, які здійснюють для материнського підприємства будь-яку діяльність підготовчого чи допоміжного характеру, тобто діяльність, яка не визначена у статутних документах нерезидента та є регулярною і постійною протягом календарного року, на який припадає звітний (податковий) період.

Як вбачається зі змісту статуту фірми «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі», предметом діяльності останньої є збір, оцінка, публікація, консультація та продаж міжнародних даних та інформації, особливо у сфері електронної обробки даних та інших технологій. У свою чергу, Положенням про представництво «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» визначено, що представництво збирає інформацію для IDC Central Europe GmbH та розповсюджує інформацію щодо продукції та діяльності IDC Central Europe GmbH.

З аналізу викладеного вбачається, що представництво «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» у межах спірних правовідносин здійснювало діяльність, яка визначена у статутних документах материнської компанії, а саме: збір інформації.

На підтвердження вказаного, у матеріалах справи також містяться копії договорів, укладених між представництвом та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3, та актів виконаних робіт, згідно з якими останній займався дослідженням ринку під назвою «імпорт/експорт ІТ технології України», що також відповідає виду діяльності, яка визначена у статутних документах материнської компанії.

Таким чином, представництво «Ай.Ді.Сі Сентрал Юроп ГБМХ Інтернаціонале Датен дер Компютеріндустрі» відповідає поняттю «постійного представництва», викладеного у підпункті 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Особливості оподаткування нерезидентів викладені у статті 160 Податкового кодексу України.

Будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення (пункт 160.1 статті 160 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Враховуючи, що позивач у межах спірних правовідносин є постійним представництвом, обмеження, зазначені у підпункті 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України «крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи», не розповсюджуються на останнього.

У той же час, відповідно до пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України, суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента.

У разі якщо нерезидент провадить свою діяльність не лише в Україні, а й за її межами, і при цьому не визначає прибуток від своєї діяльності, що ведеться ним через постійне представництво в Україні, сума прибутку, що підлягає оподаткуванню в Україні, визначається на підставі складення нерезидентом відокремленого балансу фінансово-господарської діяльності, погодженого з органом державної податкової служби за місцезнаходженням постійного представництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.03.2016 №826/14127/14.

Відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У разі неможливості визначити шляхом прямого підрахування прибуток, отриманий нерезидентами з джерелом його походження з України, оподатковуваний прибуток визначається органом державної податкової служби як різниця між доходом та витратами, визначеними шляхом застосування до суми отриманого доходу коефіцієнта 0,7.

Відтак, з огляду на неможливість визначення шляхом прямого підрахування прибутку позивача, контролюючим органом правомірно застосовано коефіцієнт 0,7 до суми отриманого доходу.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та, як наслідок, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.