Справа № 818/905/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2017 р. Справа № 818/905/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.
за участю секретаря судового засідання - Чечелюк О.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісан" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісан» ( далі по тексту позивач, ТОВ «ВП «Полісан») звернулося в суд із адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2017 за № НОМЕР_1.
Свої вимоги мотивує тим, що працівниками відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Київській області 23.05.2017 було проведено фактичну перевірку структурного підрозділу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами проведення фактичної перевірки, посадовими особами контролюючого органу було складено акт фактичної перевірки № 1301/1000/14/32318370 від 24.05.2017, відповідно до якого посадові особи ГУ ДФС у Київській області дійшли висновку про наявність факту незастосування реєстратора розрахункових операцій та невидачу відповідного розрахункового документу встановленої форми при купівлі товару.
Представник відповідача по справі надав до суду заперечення на адміністративний позов, у яких зазначає про те, перед початком перевірки перевіряючими була проведена контрольна розрахункова операція, а саме: придбано 1 банку емалі алкаїдної ПФ-115П біла глянсова ТМ «Dek Art» 2,8 л за ціною 88,18 грн. Документальне оформлення та отримання готівки в сумі 88,18 грн. за вказаною розрахунковою операцією було проведено заступником начальника філіалу ТОВ «ВП «Полісан» ОСОБА_3 Розрахункову операцію було проведено без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми. Відтак, позивачем було порушено приписи п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» в частині непроведення розрахункової операції через зареєстрований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видачі розрахункового документу встановленого зразку.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що працівниками відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 23.05.2017 було проведено фактичну перевірку структурного підрозділу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Фактична перевірка здійснювалась без попередження позивача.
За результатами проведення фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу було складено акт фактичної перевірки № 1301/1000/14/32318370 від 24.05.2017, відповідно до якого посадові особи ГУ ДФС у Київській області дійшли висновку про наявність факту незастосування реєстратора розрахункових операцій та невидачу відповідного розрахункового документу встановленої форми при купівлі товару (а.с.9-10).
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно з приписами пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).
У судовому засіданні представник позивача підтвердила, що в ході здійснення перевірки посадовими особами контролюючого органу було перевірено реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) підприємства, книгу обліку розрахункових операцій на РРО, накладні. В результаті перевірки було встановлено, що використання зазначеного РРО здійснюється у відповідності до чинного законодавства, вся необхідна звітність, а також книга обліку розрахункових операцій ведеться, нульові показники за зазначеними документами відсутні.
У той же час, представник позивача та допитана у судовому засіданні заступник начальника філіалу ТОВ «ВП «Полісан» ОСОБА_3, яка була присутня при здійсненні фактичної перевірки 23.05.2017, заперечували факт проведення контрольної розрахункової операції. Звертали увагу суду на те, що факт проведення контрольної розрахункової операції не підтверджений документально, не оформлений у відповідності до чинного законодавства України. Запис щодо купівлі 1 банки емалі алкаїдної ПФ-115П біла глянсова ТМ «Dek Art» 2,8 л за ціною 88,18 грн. був внесений до Акту без будь-якого підтвердження цього факту. Заступником начальника структурного підрозділу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» ОСОБА_3 не проводилось жодних розрахункових операцій без належного документального оформлення.
Так, допитана у якості свідка заступник начальника філіалу ТОВ «ВП «Полісан» ОСОБА_3 повідомила суду про те, що 23.05.2017 близько 14.00 год до приміщення ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88, зайшла особа з наміром придбати фарбу, але даній особі було повідомлено про те, що розрахункові операції проводяться лише до 11.00, після чого останній вийшов. ОСОБА_3 стверджує, що замовлення на придбання 1 банки емалі алкаїдної ПФ-115П біла глянсова ТМ «Dek Art» 2,8 л за ціною 88,18 грн. їй не предявлялося. Через 5 хв до приміщення ТОВ «ВП «Полісан» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88, зайшло двоє осіб, які після предявлення посвідчень головних державних ревізорів-інспекторів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, почали проводити фактичну перевірку. Крім того, зазначила, що проводити будь-які розрахункові операції при придбанні товару має право лише касир.
На підтвердження того факту, що розрахункові операції ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88, проводилися 23.05.2017 лише до 11.00 представником позивача суду було надано копію договору інкасації коштів №1161/і від 21.12.2016. Згідно п.1.1 цього Договору інкасація коштів ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88 здійснюється: понеділок, середа, пятниця з 13.00 до 14.00, у вівторок та четвер з 11.00 до 12.00 (а.с.89-92).
У день проведення перевірки, структурний підрозділ ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» у м. Біла Церква не здійснював розрахункових операцій, продаж товарів не проводився, про що свідчить відсутність будь-яких готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій.
На підтвердження нездійснення розрахункових операцій 23.05.2017 ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» було надано копії витягу з книги обліку розрахункових операцій на РРО (а.с.86-88).
Судом також встановлено, що при проведенні фактичної перевірки 23.05.2017 посадовими особами було роздруковано денний звіт РРО з показниками 0.00 грн., про що зазначено в Акті перевірки. Так, в Акті зазначено, що сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків складає 0 грн, без врахування суми покупки (а.с.64).
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 наполягав на факті проведення контрольної розрахункової операції 23.05.2017 у приміщенні ТОВ «ВП «Полісан» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88. Зокрема, повідомив суду, що гроші за фарбу віддав ОСОБА_3, але не зміг згадати куди саме вона їх поклала.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив суду, що не був присутній при проведенні контрольної розрахункової операції, оскільки разом з ОСОБА_4 зайшов до структурного підрозділу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88, після її проведення, лише для складання Акту фактичної перевірки.
Представник відповідача, головні державні ревізори-інспектори ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вказували на те, що факт реалізації товару та отримання готівки підтверджено виданими документами, а саме: замовленняv покупця №677148 від 23.05.2017 та разовою транспортною перепусткою №Т1106 від 23.05.2017 з відміткою відділу продажу №3 про час вїзду/виїзду з території та зазначенням мети прибуття - самовивоз (а.с.41 зворотній бік, а.с.42).
Однак суд вважає, що замовлення покупця №677148 від 23.05.2017 підтверджує лише намір покупця придбати товар, а разова транспортна перепустка лише фіксує час перебування особи на території підприємства, по таким перепусткам неможливо придбати товар.
Крім того, представником позивача у судовому засіданні у якості зразка надано копію замовлення на придбання товару за №747852 від 09.08.2017 та копію чеку на підтвердження оплати вказаного товару (а.с.76-77).
За поясненнями представника позивача, замовлення покупця №677148 від 23.05.2017, що є додатком до Акту перевірки, не містить інформації, яка б підтверджувала факт проведення контрольної розрахункової операції, зокрема: у замовленні покупця замовником товару зазначено ОСОБА_3, а не перевіряючих, будь-яка інформація про продавця у цьому документі взагалі відсутня. Замовлення покупця, яке було надане відповідачем, не містить жодних реквізитів, які б дали змогу ідентифікувати сторін покупця та продавця товару. Крім того, «замовлення покупця» надруковане у звичайному форматі А4 без будь-яких підписів і печаток сторін, що не дає можливості встановити походження цього документу та особу, що його сформувала та надрукувала.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила суду, що замовлення покупця №677148 від 23.05.2017 при проведенні перевірки їй не предявлялося, ким і коли було складено таке замовлення їй невідомо. Крім того, для придбання товару покупцю необхідно предявити на складському приміщенні не лише належним чином оформлене замовлення, а й чек про оплату придбаного товару, а тому без вказаних документів придбати товар неможливо.
За поясненнями представника позивача, разова транспортна перепустка № ТІ 106 від 23.05.2017 - це транспортний документ, який надає право проїзду/проходу на територію, а також використовується для фіксації часу перебування особи на території підприємства і по таким перепусткам неможливо придбати товар. Перепустка оформлюється охороною орендодавця - ПрАТ «Снайпер», приміщенням якого користується структурний підрозділ ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» у м.Біла Церква та не має жодного відношення до позивача.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, надані на їх підтвердження докази, суд приходить до висновку про те, що при проведенні працівниками відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Київській області 23.05.2017 фактичної перевірки структурного підрозділу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» за адресою: м.Біла Церква, вул.Січневого Прориву, 88, факт проведення контрольної розрахункової операції, крім зазначення у Акті перевірки, не був підтверджений належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 2 зазначеного Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення від 16.06.2017 за № НОМЕР_1, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, відповідно до квитанції від 23.06.2017 №24167004 ТОВ «ВП «Полісан» було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с.3).
Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС суму судового збору в розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісан" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 23.08.2017.

Суддя Н.В. Савицька