Справа № 804/2762/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 р. Справа № 804/2762/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Букіна Л. Є.,
секретаря судового засідання Червяченко Д.В.,
представника позивача Свирида Д.К,
представника відповідача Лейченко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств «Марганецький центральний ринок» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконними дії та скасування постанови,-
Дочірнє підприємство Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств «Марганецький центральний ринок» (далі - ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок», позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці, відповідач), у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області при проведенні позапланової перевірки з 24.03.2017 року по 27.03.2017 року та складені 27.03.2017 року за її результатами Акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 85/4.3-7 та припису від 27.03.2017 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19.04.2017 року № 85/4.3-7/365.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржені відповідачем при проведенні перевірки додержання вимог законодавства про працю та складанні акту перевірки та постанови про накладення штрафу грубо порушено вимоги Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції з питань праці, оскільки не було згоди Держпраці на проведення перевірок. Крім того, з огляду на наявність кадрової документації з працівниками спростовується твердження відповідача про виконання робіт лише за цивільно-правовими договорами.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, надав письмові заперечення. Заперечуючи проти задоволення адміністративного позову представник відповідача пояснив, що перевірку проведено правомірно; перевіркою встановлено, що особи працювали за цивільно-правовими угодами, докази укладання трудових договорів з цими особами на момент проведення перевірки були відсутні, а тому відсутні підстави для скасування постанови.
Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ГУ Держпраці у період з 24.03.2017 року по 27.03.2017 року на підставі наказу від 20.03.2017 року № 514-П ГУ Держпраці «Про призначення позапланової перевірки» та направлення на проведення перевірки від 21.03.2017 року № 80/43-н проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю у ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок», за результатами якої складено акт перевірки від 27.03.2017 року № 85/4.3-7.
Відповідно до акта перевірки № 85/4.3-7 від 27.03.2017 року контролюючим органом встановлені такі порушення:
- в порушення вимог ст. 21 КЗпП України, а саме: на підприємстві не укладаються трудові договори (угоди), з працівниками які працюють на час відпусток основних працівників;
- в порушення ст. 23 КЗпП України, трудові договори на визначений строк, встановлений за погодження сторін не складаються з працівниками, а підміняються цивільно-правовими угодами;
- встановлено порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: повідомлення про прийнятих працівників на роботу не подається роботодавцем до органів ДФС до початку роботи працівниками за укладеним договором.
Згідно припису від 27.03.2017 року № 85/4.3-7-72 ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок» необхідно:
- дотримуватись вимог ст. 21 КЗпП України, а саме: складати трудові угоди з працівниками, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішнього трудового розпорядкові, а власник підприємства, зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;
- дотримуватись вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо строків подачі повідомлення про прийнятих працівників на роботу до органів ДФС до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором;
- дотримуватись вимог ст. 23 КЗпП щодо укладання трудових договорів на визначений строк, встановлений за узгодженням сторін.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії ГУ Держпраці при проведенні позапланової перевірки, складенні за її результатами акту перевірки та припису від 27.03.2017 суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого.
Згідно пункту 3 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.
Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
На підставі абзацу 5 частини 1 статті 6 Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення перевірки є згода Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, оформлена листом від 22.01.2016 року № 7738/4/4.1-ДП-16 по виявленню фактів використання праці неоформлених працівників.
Державною службою України з питань праці керівникам Головних управлінь Держпраці в областях направлено лист від 22.07.2016 року № 7738/4/4.1-ДП-16 «Про виконання Плану заходів щодо координації спільних дій по виявленню фактів використання праці неоформлених працівників» та надано згоду на проведення позапланових перевірок за інформацією ДФС.
Оскільки згода Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, оформлена листом від 22.01.2016 року № 7738/4/4.1-ДП-16, не скасована, та станом на час розгляду справи судом є чинною, суд вважає підстави проведення перевірки правомірними, а перевірку такою, що проведена у відповідності та в межах чинного законодавства.
Згідно п.7 Порядку №390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.
А тому складання за результатами перевірки 27.03.2017 року акта та приписа відповідає вимогам чинного законодавства.
Щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці від 19.04.2017 року № 85/4.3-7/365 суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги в тій частині, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Згідно зі ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.
Під час перевірки досліджувались договори, які укладені відповідачем протягом IV кварталу 2016 року з працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на час відпусток основних працівників, а саме:
- цивільно-правовий договір № 14 від 06.11.2016 року, укладений між ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок» (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець), відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи, послуги контролера в строк з 06.11.2016 року по 30.11.2016 року,
- цивільно-правовий договір № 15 від 08.12.2016 року, укладеного між ДП Марганецький центральний ринок (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець), відповідно до якого Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи, послуги контролера в строк з 08.12.2016 року до 31.12.2016 року;
- цивільно-правовий договір № 16 від 08.12.2016 року, укладеного між ДП Марганецький центральний ринок (замовник) та ОСОБА_4 (виконавець), відповідно до якого Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи, послуги контролера в строк з 08.12.2016 року до 31.12.2016 року;
- цивільно-правовий договір № 17 від 08.12.2016 року, укладеного між ДП Марганецький центральний ринок (замовник) та ОСОБА_5 (виконавець), відповідно до якого Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи, послуги охорони території ринку Центральний в строк з 08.12.2016 року по 31.12.2016 року, та прийнято наказ № 29 кт від 08.12.2016 року за умови - на період відсутності основного працівника.
Разом з цим, між ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок» та цими працівниками укладено також трудові договори на період відсутності основних працівників: наказ від 05.11.2016 року № 23 кт про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 06.11.2016 року; наказ від 08.12.2016 року № 25 кт про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 08.12.2016 року; наказ від 08.12.2016 року № 27 кт про прийняття на роботу ОСОБА_4 з 08.12.2016 року; наказ від 08.12.2016 року № 29 кт про прийняття на роботу ОСОБА_5
За поясненнями свідка ОСОБА_6 (посадової особи, яка проводила перевірку) документи з кадрових питань на вказаних працівників не надавались до перевірки, а тому не могли бути враховані під час прийняття оскарженої постанови.
Разом з цим, такі твердження суд вважає безпідставними, оскільки під час перевірки документи не були витребувані, що підтвердження представником відповідача під час судового засідання, відповідно доказів їх надання на запит контролюючого органу суду не надано.
На підтвердження оплати праці саме за трудовими договорами, а не за цивільно-правовими договорами позивачем подано до органу Державної фіскальної служби України Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), у якому вказано отримання цими працівниками (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5) доходів у вигляді саме заробітної плати - ознака « 101», а також відомості про укладання з ними трудових договорів.
Згідно довідника ознак доходу, який є додатком до Порядку №4, доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), мають ознаку « 101».
Графа 6 заповнюється тільки на тих фізичних осіб, які приймались на роботу у звітному періоді. Графа 7 заповнюється тільки на тих фізичних осіб, які були звільнені у звітному періоді за місцем роботи, на якому вони отримували дохід у вигляді заробітної плати, або звільнені до початку звітного періоду, але отримували доходи у звітному періоді (п.3.7 Порядку №4).
Як вбачається зі змісту Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за IV квартал 2016 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказані відомості про прийняття їх на роботу та звільнення, а також отримання ними заробітної плати, що свідчить про укладання з цими працівниками трудових договорів.
Також, на підтвердження трудових відносин позивача з працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надані до суду копії наказів про прийняття на роботу та звільнення, копію книги обліку наказів з кадрових питань, у якій зареєстровані накази з кадрових питань щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відомості про нарахування заробітної плати за листопад, грудень 2016 року, відомості про отримання заробітної плати за листопад, грудень 2016 року.
Щодо тверджень представника відповідача про ненаправлення до податкового органу повідомлень про прийняття працівників на роботу слід зазначити таке.
Відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.
ДП ДОССТ «Марганецький центральний ринок» 08.12.2016 року направлено в Нікопольську ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Повідомлення про прийняття працівника на роботу, у якому повідомлялось про прийняття на роботу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 в Нікопольську ОДПІ не направлялось.
Разом з цим, неповідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 не було підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства.
За порушення, які відображені в акті перевірки від 27.03.2017 року № 85/4.3-7, на підставі абз.2 частини 2 статті 265 КЗпП України посадовою особою відповідача прийнято постанову про накладення штрафу від 19.04.2017 року № 85/4.3-7/365, якою на позивача накладено штраф у розмірі 288 000,00 грн.
Згідно з абз.2 частини 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Судом встановлено, що з працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 одночасно з укладанням цивільно-правових договорів укладено трудові угоди, що не суперечить чинному законодавству, а тому постанова про накладення штрафу від 19.04.2017 року № 85/4.3-7/365 є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо повноважень відповідача накладати штраф за порушення законодавства про працю суд зазначає таке.
Згідно положень ч. 1 ст. 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
За приписами ч. 2 ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі порушення інших вимог трудового законодавства, ніж ті, які передбачено у ч. 2 ст. 265 КЗпП.
Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» та визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України та частинами 2 - 7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Відповідно до п. 2 вказаного Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб'єктами владних повноважень, владними суб'єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень.
У випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Таким чином, у відповідача були визначені законом повноваження щодо проведення перевірки роботодавця, разом з цим повноваженнями накладення штрафу посадові особи відповідача згідно вимог ч.4 статті 265 КЗпП України не наділені, що є додатковою підставою для скасування оскарженої постанови.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3200,00 грн. і заявлено клопотання про присудження на його користь здійснених судових витрат. Згідно зі ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в частині майнових вимог, за які сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., ця сума підлягає присудженню на користь позивача.
Разом з цим слід зазначити, що Законом України від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч.1 статті 5 доповнено пунктом 20, згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняється, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 929-р «Питання Державної служби з питань праці» на Державну службу з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань правці, що припиняється.
Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно п. 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. А тому, Головне управління Держпраці в Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується, у зв'язку з чим здійснені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн., які зараховано до Державного бюджету України, підлягають присудженню позивачу за рахунок Державного бюджету України.
Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств «Марганецький центральний ринок» задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19.04.2017 року № 85/4.3-7/365 на Дочірнє підприємство Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств «Марганецький центральний ринок».
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Присудити на користь Дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств «Марганецький центральний ринок» за рахунок Державного бюджету України здійснені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот) гривень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 25.07.2017 року.

Головуючий суддя Л.Є. Букіна