Справа № 465/5357/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.08.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі Попик А.Б.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Тиравської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Львова, третя особа: Концерн "Військторгсервіс" Львівська філія, про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_1, 1957 року народження період роботи в Військторзі №751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року до страхового стажу роботи, включивши його до загального трудового стажу, нарахувати пенсію з урахуванням такого стажу з моменту звернення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона 01 березня 1977 року була прийнята на роботу в Військторг №751, що був розташований на території Львівського вищого військового політичного училища, по вул. Гвардійській, (теперішня вул. Героїв Майдану) м.Львові, де на різних посадах пропрацювала аж до 09 серпня 1993 року, коли вказана організація була розформована. Весь цей час трудова книжка знаходилась у відділі кадрів вказаного Військторгу. Трудову книжку позивач отримала в 1994 році (приніс додому невідомий солдат строкової служби).

Оглянувши трудову книжку, позивач виявила, що в ній відсутні записи про її переміщення на посадах , про заохочення, не було відмічено про її звільнення із роботи. Позивач зверталась в відділ кадрів, щоб отримати відповідні відмітки в трудову книжку, але відділу кадрів вже не існувало.

В результаті проведених пошуків, у Львівській філії Концерну «Військторгсервіс» позивачці вдалося знайти та отримати копію наказу № 45/л від 1 березня 1977 року, копію наказу № 70/л від березня 1977 року, копію наказу № 158/л за 1983 року.

Наказом №45/л - позивачка була прийнята на посаду лоточниці, в магазин №12 з 1 березня 1977 року з матеріальною відповідальністю.

Згідно наказу №70/л позивачка, перебуваючи вже на посаді кухаря ІІІ -го розряду їдальні №2 була відряджена з 01.06.1983 року по 01.09.1983 року в розпорядження начальника піонерського табору для роботи в піонерському таборі їм. Ю.І Гагаріна.

На підставі наказу № 158/л «за виконання планових завдань і соціалістичних зобов'язань в 4-му кварталі 1983 року, і в честь 66-ї річниці Великої жовтневої соціалістичної революції спільним рішенням адміністрації і ВК Профсоюзу » позивачка була премійована десятьма рублями.

В результаті подальших пошуків Філією «управління торгівлі ЗОК Концерну «Військторгсервіс» були віднайдені документи, що підтверджують трудові відносини позивача із Військторгом №751 в 1978, 1979, 1980, 1990 та в 1992 роках, про що були видані довідки №299 від 30.07.2012 року, та довідки № 313 та №314 від 07.08.2012 року. Також у позивачки зберігся пропуск на територію ЛВВПУ за 1982 рік, продовжений в установленому прядку на 1983, 1984, 1985 і 1986 роки.

20 серпня 2016 року позивач звернулась до Управління пенсійного фонду Франківського району м.Львова з проханням про нарахування пенсії, однак їй в цьому було відмовлено на тій підставі, що у позивачки немає достатнього трудового стажу. Дану відмову позивачка вважає безпідставною. Просить позов задоволити.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позов підтримали та просив його задоволити. В судовому засіданні позивач пояснила, що працювала в Військторзі №751 до 09 серпня 1993 року та подала заяву про звільнення, однак у зв'язку з тим, що документи не збереглися та деякі загубилися, вона не отримала копії наказу про звільнення, а трудову книжку отримала в 1994 році без записів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, щодо задоволення позовних вимог та дала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях на позов, зокрема пояснила, що пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами, внесеними згідно із Законом від 08.07.2011 № 3668-VI), інших чинних нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне "пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років. Якщо страховий стаж менше, претендувати на отримання пенсії за віком людина не може.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зі змінами (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки та відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори та угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Станом на день звернення загальний стаж позивача становить 5 років 0 місяців 04 дні. У разі, якщо особа не набула 15 років страхового стажу і не може претендувати на отримання пенсії за віком, органами соціального захисту населення їй може бути призначена державна соціальна допомога.

Інформація про трудову діяльність згідно доданих до заяви трудової книжки та інших документів свідчить про наявність у страхового стажу менше 15 років. У базі даних системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду України інформація про трудову діяльність - відсутня.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах, згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001 (далі-Положення). Відповідно до п. 15 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Вимоги позивача є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві, просить відмовити в задоволені позовних вимог позивача.

Представник третьої особи: Львівська філія Концерн "Військторгсервіс" в судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представика позивача, представника відповідача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до листа Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії, оскільки відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу не менше 15 років. Станом на момент звернення загальний підтверджений стаж позивача становить 5 років та 4 дні. У базі даних системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду України інформація про трудову діяльність позивача - відсутня.

Відповідно до наказу № 45/л начальника Воєнторгу № 751 від 1 березня 1977 року та копії трудової книжки позивачка ОСОБА_1 була прийнята на посаду лоточниці, в магазин №12 з матеріальною відповідальністю.

Відповідно до копії трудової книжки 19 вересня 1978 року позивачка ОСОБА_1 19 вересня 1978 року була переведена на сезонну роботу на посаду гардеробниці в їдальню № 1 та 27 вересня 1978 року переведена на посаду мийниці посуду в їдальню № 1.Після чого жодних записів в трудовій книжці не має.

Згідно наказу №70/л позивач, перебуваючи вже на посаді кухаря ІІІ -го розряду їдальні №2, була відряджена з 01.06.1983 року по 01.09.1983 року в розпорядження начальника піонерського табору для роботи в піонерському таборі їм. Ю.І Гагаріна.

Відповідно до пропуску на територію ЛВВПУ за 1982 рік, такий продовжений в установленому прядку на 1983, 1984, 1985 і 1986 роки.

Відповідно до ст.ст.69, 86 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що позивачка є її сестрою та працювала в буфеті. Пізніше їздила на полігони. Бувало таке, що позивачка була на полігонах по пів року, привозила позивачці в Старичі теплий одяг. ЇЇ сестра працювала в політ училищі на вул. Гвардійській постійно до 1993 року на посадах буфетчеці, помічника повара та продавця.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що працює в кадемії сухопутних військ, раніше працювала з позивачкою з 1977 року в Воєнторзі № 751 кондитером. Про випадки, щоб позивачка певні періоди не працювала свідкові не відомо. Позивачка з 1983 року часто їздила у відрядження на полігони та працювала на посаді помічника кухаря. Позивачка точно працювала в 1991 року, оскільки в той рік вона вийшла заміж. Проблеми з документами виникли через те, що архіви за 1992 - 1993 роки згоріли, в такій ситуації позивачка опинилася не одна. До 1993 року свідок постійно бачила позивачку на роботі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що з позивачкою разом працювала в столовій № 2 в політучилищі на вул. Сахарова, позивачка часто відряджували на полігони, оскільки в неї не було сім'ї. Свідок весь час з нею працювала і бачила на роботі в спірний період часу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що влаштувалась на роботу в їдальні № 2 на посаду кондитера приблизно в 1977 році, позивачка на той час вже працювала на посаді помічника кухаря. Позивачка звільнилася з роботи приблизно в 1993 році.

Згідно з п. 1,2,3 Постанови КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» основним документом , що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п. 17-19 Постанови КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. За відсутності документів про час перебування у фашистських концтаборах, гетто та інших місцях примусового утримання в період війни осіб, у тому числі дітей, примусово вивезених з тимчасово окупованої території у період Великої Вітчизняної війни, проживання в м.Ленінграді в період його блокади з 8 вересня 1941 р. по 27 січня 1944 р. зазначені періоди можуть бути встановлені на підставі показань одного або більше свідків, які мають у своєму розпорядженні відповідні документи (довідки, видані архівними установами, органами Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки або МВС за місцем прибуття зазначених осіб до України, евакуаційні посвідчення, мобілізаційні розпорядження тощо).

Суд доходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 працювала Військторзі № 751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року, та такій слід зарахувати період роботи у Військторзі № 751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року до страхового стажу роботи, включивши його до загального трудового стажу, та нараховувати пенсію з урахуванням такого стажу з 01 вересня 2016 року без обмежень, оскільки стаж роботи підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які суд вважає правдивими, оскільки свідки надали докази які підтверджують, що вони у спірний період працювали в Воєнторзі № 751 з позивачкою, що підтвердується записами і їх трудових книжках, копії яких вони долучили до матеріалів страви та такі співставляються з поясненнями позивачки, окрім того іншим шляхом позивачка не може захистити своє право на призначення пенсії.

Керуючись ст.ст. 7-14,158-163,167 ,171-2 КАС України,суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити повністю.

Зобов'язати Залізничне об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова (, м.Львів, вул.Городоцька, 172) зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, період роботи у Військторзі № 751 з 01 березня 1977 року по 09 серпня 1993 року до страхового стажу роботи, включивши його до загального трудового стажу, та нараховувати пенсію з урахуванням такого стажу з 01 вересня 2016 року без обмежень.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мигаль Г.П.