Справа № 127/7595/17
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/7595/17

Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

17 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Аврамчук В.Ю.,

представника відповідача: Плахотнюк Н.Ю.,

третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4, про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ГУПФ України у Вінницькій області) звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області), третя особа, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4, про скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню за №53319756 від 27 березня 2017 року в сумі 5100 грн.

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 16 травня 2017 року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача та третя особа про задоволення апеляційної скарги заперечили, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу у є обґрунтованою, вагомих підстав для її скасування суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2016 року зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 з 12 жовтня 2015 року і в подальшому, включивши до грошового забезпечення (заробітної плати), з якої нараховується пенсія, суми на матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та вихідну допомогу при звільненні, відповідно до довідки з Головного управління ДФС у Вінницькій області №273/05-00-27 від 24.05.2016 року та довідок з Головного управління ДФС у Хмельницькій області №273/10/05-22-01 від 20.05.2016 року та №274/10/05-22-01 від 20.05.2016 р.

31 січня 2017 року по справі був виданий виконавчий лист №127/14171/16-а.

Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвською О.М. від 01.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП №53319756 з виконання виконавчого листа №127/14171/16-а.

Так, листом №320/06-36/09 від 07.02.2017 року ГУПФ України у Вінницькій області повідомило державного виконавця про виконання рішення суду в повному обсязі.

13 лютого 2017 року на адресу ГУПФ України у Вінницькій області направлено вимогу державного виконавця №691/02.2-27/3 щодо надання інформації про складові, відповідно до яких здійснено перерахунок пенсії.

Листом №453/06-36/09 від 27.02.2017 року ГУПФ України у Вінницькій області повідомило про те, що ОСОБА_4 проведено перерахунок та включено до його пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, індексацію. Також, зазначили про те, що допомога при звільненні не може бути включена до розрахунку пенсії, так як з даної допомоги не стягувались відрахування на єдиний соціальний внесок.

14 березня 2017 року державний виконавець повторно направив ГУПФ України у Вінницькій області вимогу про виконання в повному обсязі рішення суду, на виконання якої управління повідомило про те, що рішення суду виконано повністю і що грошова допомога при звільненні не може бути включена до розрахунку пенсії.

За таких обставин, 27 березня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100 грн. та надано новий строк виконання.

Не погодившись з такою постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Закону №1404 сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

При цьому, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону №1404 за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Також, відповідно до ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У судовому засіданні представник позивача зазначила про те, що на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови рішення суду управлінням не в повному обсязі виконано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу державний виконавець діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 серпня 2017 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.