Справа № 308/6945/17
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6945/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого судді Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

-представника позивача ОСОБА_2,

-відповідача ОСОБА_3 Мінг Тгуі,

-перекладача ОСОБА_4 Конг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Мінг Тгуі про примусове видворення іноземця з України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд постановити рішення про примусове видворення громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Мінг Тгуі за межі України. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.2017 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонних знаків № 225, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута», де був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 18.07.2017 року, в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Позивач вказує, що відповідач документів, які б надавали йому право офіційно перебувати на території України не має, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження не має, власних коштів, достатніх для повернення до країни походження не має. Зазначає, що є всі підстави вважати, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг у встановленому законом порядку іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак, знаючи про можливість легального вїзду до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні через перекладача пояснила, що прилетіла в Україну літаком, потім машиною приїхали в м. Ужгород. Заперечує проти позову та повернення її в країну походження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ст. 6 КАС України, іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Як встановлено судом, 09.05.2017 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонних знаків № 265-270, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута», де був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 10 травня 2017 року, в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Своїми діями громадянка ОСОБА_5 ОСОБА_3 Мінг Тгуі свідомо порушив законодавство України, а саме ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

20.07.2017 року начальником Чопського прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення з України відповідача, копія якого міститься в матеріалах справи.

Також встановлено, що із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не звертався.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України та відсутність необхідних для цього коштів, а також відсутність близьких родичів на території України, власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 24 липня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 183-5, 256 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_3 Мінг Тгуі про примусове видворення іноземця з України задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 Мінг Тгуі за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6