Справа № 752/21394/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві про: визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії з 01.09.2016 року, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2016 року із врахуванням архівної довідки № А-8/13-12 від 09.12.2013, про заробітну плату з 1994 по 1998 та довідки № А-8/13-12 від 09.12.2013 про стаж роботи з 1984 по 2000 рік, виданих Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради Автономної Республіки Крим.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2017 позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії - неправомірними.

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_2, перерахунок пенсії з 01 вересня 2016 року із врахуванням архівної довідки №А-8/13-12 від 09.12.2013 про заробітну плату з 1994 по 1998 рік, та довідки №А-8/13-12 від 09.12.2013 про стаж роботи з 1984 по 2000 рік, виданих Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради Автономної Республіки Крим.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 30.08.2016.

Позивачу була призначена пенсія по інвалідності з 13.06.2016 року в розмірі 1380,21 грн., з урахуванням загального стажу роботи, що складав 27 років 8 місяців і 28 днів та середній заробітній платі в розмірі 3291,41 грн., відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

26.08.2016 позивач звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, враховуючи архівні довідки №А-8/13-12 від 09.12.2013 про заробітну плату з 1994 по 1998, та довідку №А-8/13-12 від 09.12.2013 про стаж роботи з 1984 по 2000 рік (а.с.12).

Листом №34030/05 від 27.10.2016 відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що подані архівні довідки, видані виконавчим комітетом Щолкінської міської ради Автономної Республіки Крим, а підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території (а.с.13).

Приписами ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. Перерахунок пенсії за періоди страхового стажу проводиться за бажанням пенсіонера.

Відповідно до вимог ст.ст. 65-66, 97-99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2000 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2000 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2000 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку. До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64-67 цього Закону.

Відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

До заяви про призначення пенсії, крім інших документів, подається довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000.

Згідно з ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа».

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яка є правовою нормою загального характеру, що регулює порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Апелянт обґрунтовує свою правову позицію тим, що надані позивачем архівні довідки, видані Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради АРК, а підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Водночас, згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України №1207-VII від 15.04.2014 «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;».

Положеннями частин 1, 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та втрачає чинність з моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України за умови попереднього і повного відшкодування збитків, нанесених внаслідок такої тимчасової окупації, у тому числі моральних збитків примусово переміщених осіб, або з дня прийняття Верховною Радою України рішення про визнання цього Закону таким, що втратив чинність.

Архівна довідка №А-8/13-12 від 09.12.2013 про заробітну плату з 1994 по 1998 рік та довідка №А-8/13-12 від 09.12.2013 про стаж роботи з 1984 по 2000 рік були видані Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради та отримані позивачем до 20 лютого 2014, тобто до початку тимчасової окупації, в зв'язку з чим вказані довідки безпідставно не враховані відповідачем.

Приписами ч.1 ст.69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Стосовно доводів апелянта про те, що вказані довідки не є належним підтвердженням позиції позивача, то вони критично оцінюються колегією суддів, з огляду на те, що в зв'язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим позивач об'єктивно позбавлена можливості надати необхідні документи, посвідчені у встановленому законом порядку, легітимними органами та установами.

Між тим, сам факт надання документів, які посвідчені органами та установами непідконтрольними українській владі не може позбавляти ОСОБА_2 її законного права на перерахунок пенсії.

Крім того, ст.22 Конституції України регламентовано, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає, що апелянтом не доведено правомірності відмови в перерахунку пенсії на підставі наданих архівних довідок №А-8/13-12 від 09.12.2013 та №А-8/13-12 від 09.12.2013, в контексті ч.2 ст.71 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав до суду належних доказів та обгрунтування правомірності своїх дій та вимог.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 23.03.2017, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.