Справа № 816/1252/17
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1252/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Спільного українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "Мілана" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2017 року Спільне українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю "Мілана" (надалі - позивач, СУА ТОВ "Мілана") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) , в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.07.2017 №, №, №.

Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує на безпідставність висновків перевірки щодо неправомірності формування платником податкового кредиту з ПДВ за результатами господарських операцій з придбання автомобільних шин у ПП "Шипшина" за відсутності в податкових накладних коду УКТЗЕД імпортованих товарів. Щодо висновку перевірки про порушення законодавства шляхом продажу алкоголю за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни, пояснював, що насправді мала місце помилка продавця, який помилково вибив код на пляшку горілки, хоча був здійснений лише продаж пива. Факт порушення порядку ведення касових операцій у національній валюті позивач заперечував тим, що забезпечив своєчасне оприбуткування готівки в касі проведенням отриманої виручки через реєстратор розрахункових операцій, роздрукуванням фіскальних звітних чеків та відображенням надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства та книзі обліку розрахункових операцій.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. В наданих суду письмових запереченнях на позов вказували, що позивачем безпідставно завищено податковий кредит з ПДВ за податковими накладними, в яких відсутній код УКТЗЕД на імпортований товар. Всупереч законодавству позивач здійснював реалізацію алкоголю за меншими, ніж встановлені мінімальні ціни. Крім того, при виведенні готівкових коштів з реєстратора розрахункових операцій кошти в касі оприбутковувалися не день в день, а лише на наступний, після вихідних, робочий день.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи суд встановив, що юридична особа СУА ТОВ "Мілана" (ідентифікаційний код 14340001; місцезнаходження: м. Полтава, вул. Харківське шосе, 6), зареєстрована виконавчим комітетом Полтавської міської ради 29.12.1992 (т. 1 а.с. 21). СУА ТОВ "Мілана" перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби з 21.09.1993, на момент проведення перевірки - в ДПІ у м. Полтаві, зареєстрований платником ПДВ 27.06.1997 (т. 1 а.с. 48).

У період з 22.05.2017 по 12.06.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області на підставі наказу від 28.04.2017 №1130 була проведена документальна планова виїзна перевірка СУА ТОВ "Мілана" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, результати якої оформлено актом від 19.06.2017 №2559/16-31-14-01-10/14340001 (т. 1 а.с. 46-140).

Вказаним актом зафіксовано порушення СУА ТОВ "Мілана", в т.ч. вимог:

- п. 198.6 ст. 198, п.201.1 і), пп. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено завищення суми від'ємного значення в розмірі 59 072,00 грн, а саме: за вересень 2016 року на 2635,00 грн, за жовтень 2016 року на 25 327,00 грн, за листопад 2016 року на 18 642,00 грн, за грудень 2016 року на 12 468,00 грн;

- п. 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 із змінами та доповненнями - несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в сумі 367 114,56 грн;

- ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР із змінами та доповненнями, встановлено реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни, що були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" із змінами і доповненнями.

В матеріалах справи наявна копія відповіді ГУ ДФС у Полтавській області на заперечення СУА ТОВ "Мілана" на акт перевірки від 19.06.2017 №801/16-31-14-01-10/14340001, за наслідками розгляду якого висновки вказаного акту залишені без змін (т. 1 а.с. 150-153).

На підставі даного акту ГУ ДФС у Полтавській області були винесені податкові повідомлення-рішення від 04.07.2017:

- №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 59 072,00 грн, в тому числі за вересень 2016 року на суму 2635,00 грн, за жовтень 2016 року - 25 327,00 грн, за листопад 2016 року - 18 642,00 грн, за грудень 2016 року - 12 468,00 грн (т. 1 а.с. 159);

- №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено на ГУ ДФС) в розмірі 10 000,00 грн (т. 1 а.с. 158);

- №, яким застосовано сум штрафних (фінансових) санкцій за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 1 835 572,80 грн (т. 1 а.с. 156).

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню - рішенню ГУ ДФС у Полтавській області від 04.07.2017 № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 59 072,00 грн за порушення вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, суд дійшов наступних висновків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що, за висновком перевірки, позивачем в періоді, охопленому перевіркою, завищено суму податкового кредиту з ПДВ в сумі 59 071,60 грн за наслідками господарських операцій з ПП "ШипШина" щодо купівлі імпортованих автомобільних шин, оскільки суму податкового кредиту включено за податковими накладними, в яких відсутній код УКТЗЕД.

Суд не погоджується з правильністю такого висновку, оскільки відповідно до п. 198.1 ст. 186 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 186.2 ст. 186 Податкового кодексу України).

За приписами п. 198.3 ст. 186 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до Порядку затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) зазначається у графі 4 «Код товару згідно з УКТ ЗЕД» податкової накладної.

Згідно з п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2 ) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Згідно з п. 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 01.11.2011 № 1379, податкова накладна вважається недійсною лише у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті.

Інших підстав визнання податкової накладної саме недійсною чинне законодавство не передбачає.

Відповідно до ст.185, ст.198 ст.201 Податкового кодексу України факт отримання від постачальника належним чином оформлених податкових накладних та їх реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних, дає право позивачу на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту відповідного періоду.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Частиною першою ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ обумовлено фактом придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів і податкових накладних.

Так, перевіркою встановлено, що згідно з договором №55/05 від 25.06.2016, укладеного між ПП "ШипШина" (продавець) та СУА ТОВ "Мілана" (покупець), останнім були придбані автомобільні шини в асортименті згідно наступних податкових накладних (т. 1 а.с. 176-185):

- податкова накладна №790 від 12.09.2016 (Шина 185/65КR15 88Т Nano Energy 3 Тоуо) на загальну суму 4070,40 грн., в т.ч. ПДВ - 678,40 грн;

- податкова накладна №836 від 13.09.2016 (Шина 255/50R19 107V Dueler Н/Р Sport Run Flat Bridgestone) на загальну суму 11740,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1956,67 грн;

- податкова накладна №1235 від 13.10.2016 (Шина 205/60К16 М+S ШИПОВАНА 96Т Hakkapelitta 8 XL Nokian) на загальну суму 40266,08 грн., в т.ч. ПДВ - 6711,01 грн;

- податкова накладна №2807 від 24.10.2016 (Шина 215/60R17 М+S 96Т ТR777 Тriangle) на загальну суму 66374,10 грн., в т.ч. ПДВ - 11062,35 грн;

- податкова накладна №3719 від 31.10.2016 (Шина 225/50R17 М+S 98Т Winter І*Cept IZ2 W616 Hankook) на загальну суму 45319,70 грн., в т.ч. ПДВ - 7553,28 грн;

- податкова накладна №2533 від 16.11.2016 (Шина 205/65R15 М+S 94Н D2009 Durun) на загальну суму 23931,00 грн., в т.ч. ПДВ - 3988,50 грн;

- податкова накладна №1506 від 09.11.2016 (Шина 175/70R13 82Т Rain Ехрегt З Uniroyal) на загальну суму 53384,30 грн., в т.ч. ПДВ - 8897,38 грн;

- податкова накладна №4330 від 30.11.2016 (Шина 195/65R15 М+S ШИПОВАНА 95Т Hakkapeliitta 8 XL Nokian) на загальну суму 34538,60 грн., в т.ч. ПДВ - 5756,43 грн;

- податкова накладна №238 від 03.12.2016 (Шина 175/70R14 М+S ШИПОВАНА 84Т Nordman 5 Nokian) на загальну суму 32132,00 грн., в т.ч. ПДВ - 5355,33 грн;

- податкова накладна №1013 від 10.12.2016 (Шина 175/70R14 М+S ШИПОВАНА 84Т Nordman 5 Nokian) на загальну суму 42673,50 грн., в т.ч. ПДВ - 7112,25 грн.

Наведені податкові накладні не містять кодів УКТЗЕД на продані шини.

На переконання представника відповідача, у податковій накладні відповідно до п. і) п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України має бути зазначений код УКТЗЕД на імпортований товар, яким є поставлені ПП "ШипШина" автомобільні шини. Враховуючи зазначений недолік, на думку перевіряючого, позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту з ПДВ суму в 59 071,60 грн.

Як з'ясував суд в ході розгляду справи, відповідач не ставить під сумнів факт здійснення господарської операції. Всі перелічені податкові накладні надають можливість правильно встановити покупця та продавця товару (резидентів України), дані щодо кількості та вартості товару, дату операцій. Ці податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що витяг з Єдиного реєстру податкових накладних підтверджує факт реєстрації податкових накладних від постачальників, проте, внесення інформації стосовно коду УКТЗЕД в ньому не передбачено. Відтак покупець позбавлений можливості дізнатися про факт наявності коду УКТЗЕД чи його відсутності в податкових накладних, при реєстрації їх постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи положення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, для визначення обов'язку постачальників, які придбали імпортований товар, зазначати код УКТЗЕД в податковій накладній при здійсненні поставки, слід визначитись з тим, чи має такий товар статус "товару, ввезеного на митну територію України".

Представник позивача зазначив, що у СУА ТОВ "Мілана" була відсутня будь-яка інформація або документи, які б свідчили про ввезення автомобільних шин на митну територію України.

При цьому, ні в акті перевірки, ні представником відповідача в судовому засіданні не наведено жодних доказів про те, що автомобільні шини, вироблені іноземними виробниками. Таким чином, акт перевірки містить лише особисту думку перевіряючого, який, виходячи лише з назви товару, зазначеній у податкових накладних, самостійно визначив виробником товару нерезидента, автоматично надавши йому статус імпортованого.

Отже, суд приходить до висновку, що твердження відповідача щодо не зазначення коду УКТЗЕД в графі 4 податкової накладної ґрунтуються лише на його внутрішніх переконаннях і не містять об'єктивного нормативного обґрунтування.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалах від 17.09.2014 та від 16.06.2014 у справах №К/800/35978/14 та №К/800/23570/14.

До всього слід додати, що формальні помилки в первинних документах, або відсутність певних реквізитів не повинні бути вирішальною ознакою для визнання за покупцем права на податковий кредит. За умови фактичної наявності у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю, такі недоліки, як відсутність коду УКТЗЕД нівелюють самі себе.

З огляду на те, що позивач правомірно сформував податковий кредит з ПДВ за реальними господарськими операціями, суд приходить до висновку про неправомірність рішення відповідача щодо зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми ПДВ за вересень - грудень 2016 року у сумі 59 072,00 грн.

Відтак податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 04.07.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню від 04.07.2017 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в розмірі 10000,00 грн, суд дійшов наступних висновків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до акту перевірки позивач у періоді, охопленому перевіркою, допустив порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, перевіркою електронних копій розрахункових документів перевіряючими в ході перевірки встановлений факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, а саме: відповідно почекової інформації, яка передається дротовими та бездротовими каналами зв'язку та міститься в СОД інформаційної системи "Податковий блок" встановлено, що 07.12.2016 здійснено реалізацію горілки "Медов" Класична 40%, 0,5 л по ціні 67,00 грн замість встановленої мінімальної ціни 69,78 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" визначено мінімальну роздрібну ціну за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується з 04.12.2016, в розмірі 348,90 грн за товар "горілка та лікеро-горілчані вироби, інші".

Виходячи з встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін, контролюючим органом розраховано мінімальну ціну 0,5 л горілки 40 % - 348,9 * 50% * 40% / 100% = 69,78 грн.

На підтвердження факту реалізації позивачем алкогольного напою за цінами, нижче встановлених, надано фіскальний чек №0046 від 07.12.2016 (а.с. 165).

У судовому засіданні представник позивача пояснювала, що станом на 07.12.2016 у продажу в магазині СУА ТОВ "Мілана" за адресою: м. Полтава, вул. Харківське шосе, 6, горілка марки "Медов" Класична 40% 0,5 л була відсутня, тобто її не було в залишку. В обґрунтування надано акт переоцінки №1 станом на 01.12.2016 (т. 1 а.с. 174). Зазначено, що товар по чеку №46 за 07.12.2016 був вибитий продавцем магазину помилково, за кодом "17" під яким була закодована горілка, замість коду "47", під яким закодоване пиво, яке фактично продано покупцю. Покупець придбав дві пляшки пива по 33,50 грн за кожну, а загалом на суму 67,00 грн, і не наполягав на виправленні помилки. Продавець не змогла скасувати даний чек та надала свої письмові пояснення щодо цієї помилки.

Проте, суд зазначає, що скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку має здійснюватися згідно з п. 7 розділу ІІІ "Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги)", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, а саме -шляхом реєстрації від'ємної суми. Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача".

Як зазначили в судовому засіданні представники відповідача, згідно контрольних стрічок та почекової інформації, підприємством не здійснювалося оформлення помилково проведеної розрахункової операції через РРО у вищевказаному порядку.

Отже, судовим розглядом підтверджений факт встановленого відповідачем порушення СУА ТОВ "Мілана" вимог статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відтак позов у частині вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 04.07.2017 № задоволенню не підлягає.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 04.07.2017 № про застосування до СУА ТОВ "Мілана" штрафних санкцій за порушення вимог "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 в розмірі 1 835 572,80 грн, суд зазначає наступне.

В порушення п. 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 із змінами та доповненнями, перевіркою встановлено, що згідно наданої підприємством касової книги, книг обліку розрахункових операцій та фіскальних звітних чеків, готівкові кошти, які виводилися з реєстратора розрахункових операцій, що зареєстрований в магазині за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 6 у вихідні дні та в п'ятницю в центральну касу підприємства оприбутковувалися першого робочого дня, тобто несвоєчасно, на загальну суму 367 114,56 грн.

За вказане порушення, на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", застосовано фінансові санкції в п'ятикратному розмірі від суми неоприбуткованих коштів, що складає 1835572,80 грн (367 114,56 грн х 5).

Мотивуючи позовні вимоги в даній частині, СУА ТОВ "Мілана" виходило з того, що ним забезпечено збереження фіскальних звітних чеків, роздрукування Z-звіту, що є свідченням їх занесення до фіскальної памяті РРО та вклеюванням останнього до КОРО. А відтак платник податків вважає, що зазначені дії виключають можливість приховування фактично одержаної суми готівки та жодним чином не завдають збитків дохідній частині державного бюджету.

Вказані доводи, на думку суду, є обґрунтованими з огляду на наступне.

За приписами пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (надалі - Положення №637), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно з поясненнями представника позивача, на перевірку підприємством надавалися касові книги товариства, а також книги наказів по підприємству, в яких перебував наказ №312 від 14.05.2009 "Про готівку у вихідні та святкові дні в магазині". Пояснювала, оскільки магазин працює у вихідні та святкові дні, тому не має змоги забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження з метою забезпечення правильності ведення касової дисципліни та збереження грошових коштів.

Дійсно, згідно додатку №4 до Акту №801/16-31-14-01-10/14340001 (т. 1 а.с. 147-149), до перевірки позивачем подавалися касові книги та первинні бухгалтерські документи, перевірені вибірковим порядком, а також накази по підприємству перевірені суцільним порядком.

Як пояснила представник відповідача, яка здійснювала перевірку дотримання підприємством касової дисципліни, зафіксоване актом перевірки порушення п. 2.6 Положення №637 полягає лише в тому, що готівка, виручена від продажу товарів у магазині, невчасно здавалася до каси підприємства.

У зв'язку з цим суд зазначає, що оприбуткування готівки, за змістом вказаного Положення, - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Судовим розглядом встановлено, що торговельну діяльність позивач здійснює із застосуванням РРО MINI-500.02ME, на який ДПІ у Полтаві видано реєстраційне посвідчення № (а.с. 14 т. 2). Оприбуткування готівки у перевірений період позивач здійснював шляхом проведення її обліку у книзі обліку розрахункових операцій №/4, копію якої залучив до матеріалів справи (а.с. 15-65).

При цьому представник відповідача, яка здійснювала перевірку дотримання підприємством касової дисципліни, пояснила, що книга обліку розрахункових операцій була предметом перевірки і будь-яких зауважень до її ведення і оформлення немає.

Дійсно, як встановив суд шляхом порівняльного аналізу, всі суми, зазначені в акті перевірки, як несвоєчасно оприбутковані, внесені до вказаної книги у відповідний день із заповненням усіх необхідних граф.

Таким чином, висновок перевірки про невчасне оприбуткування готівкових коштів у розмінні пункту 2.6 Положення №637 суд вважає спростованим наявними матеріалами справи.

В той же час суд звертає увагу на ту обставину, що порядок визначення строків здавання готівкової виручки (готівки) врегульований розділом 5 Положення №637.

Як передбачено пунктом 5.1 вказаного Положення, якщо підприємства працюють у вихідні та святкові дні і не мають змоги, через відсутність відповідної домовленості з банком на інкасацію, здати одержану ними за ці дні готівкову виручку (готівку), то вона має здаватися підприємствами до банку протягом операційного часу наступного робочого дня банку та підприємства.

Саме в такому порядку й здійснює здавання готівки позивач після роботи у вихідні та святкові дні.

Таким чином, оскільки надані позивачем докази свідчать про належним чином проведене оприбуткування готівки в розмірі 267 114,56 грн, то підстави для застосування штрафних санкцій за неоприбуткування готівкових коштів в повній сумі їх фактичного надходження в книзі обліку розрахункових операцій - відсутні.

Відтак податкове повідомлення-рішення від 04.07.2017 № підлягає скасуванню, як протиправне.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Одночасно, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 3 ст. 4 Закону № 3674).

Так, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 28 569,67 грн згідно платіжного доручення № 3018 від 27.07.2017, тобто 1,5 відсотка від ціни позову.

Враховуючи, що позивачу позовні вимоги задоволено частково, сума судового збору в розмірі 27 418,00 грн (пропорційно до задоволеної частини позовних вимог) підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, винесені Головним управлінням ДФС у Полтавській області 04.07.2017.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Спільного українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "Мілана" () частину судових витрат, що пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 27 418 грн (двадцять сім тисяч чотириста вісімнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 23.08.2017.

Суддя Є.Б. Супрун