Справа № 821/844/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/844/17
9 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" до Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування рішення,

встановив:

Державна установа "Північна виправна колонія (№ 90)" (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі-відповідач, ГУ ДФС), в якому просить скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.02.2017 року № НОМЕР_1 на загальну суму 36405,11 грн., у тому числі штрафу у розмірі 30179,09 грн. та пені 6226,02 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Суду пояснили, що позивач своєчасно та в повному обсязі перераховував до бюджету утриманий із грошового забезпечення атестованого складу та нарахований на фонд оплати праці єдиний соціальний внесок. Так, в період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року Підприємство помилково спрямувало внески на розрахунковий рахунок Херсонської ОДПІ № 203 - ЄСВ атестованих співробітників, а не на № 2103 - ЄСВ вільнонайманих працівників. Це стало причиною нарахування штрафних санкцій рішенням ГУ ДФС у Херсонській області від 28.02.2017 року № НОМЕР_1. З вказаних підстав просить суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову, мотивуючи тим, що згідно поданого позивачем звіту "Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів" від 01.09.2016 року № 157771733 за серпень 2016 року нарахування єдиного внеску склало 47772,83 грн., з терміном сплати 20.09.2016 року. Згідно даних інтегрованої картки платника (код платежу 71010000) недоїмка складала 45118,92 грн. Крім того, згідно поданого позивачем звіту "Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів" від 04.10.2016 року № НОМЕР_2 за вересень 2016 року нарахування єдиного внеску склало 54250,60 грн. та згідно поданого звіту від 04.10.2016 року № НОМЕР_3 нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму грошового забезпечення склали 305,54 грн., з терміном сплати 20.10.2016 року. Згідно даних інтегрованої картки платника (код платежу 71010000) недоїмка складала 95686,69 грн. Позивачем єдиний внесок сплановувався частково та повністю сплачений 09.12.2016 року. У звязку з викладеним відповідач 08.12.2016 року прийняв рішення № НОМЕР_4, яке податковим органом скасовано самостійно. Натомість 28.02.2017 року винесено нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.02.2017 року № НОМЕР_1, усього в сумі 36405,11 грн., у тому числі штрафу у розмірі 30179,09 грн. та пені 6226,02 грн. Із вказаних підстав просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Головне управління державної фіскальної служби у Херсонській області 28.02.2017 року прийняо рішення № НОМЕР_1 про застосування до державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску всього в сумі 36405,11 грн., у тому числі штрафу у розмірі 30179,09 грн. та пені 6226,02 грн.

Як пояснив представник податкового органу причиною нарахування штрафу стала несвоєчасна сплата позивачем єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вільнонайманих працівників (код платежу 71020000). Так, за звітом "Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів" від 01.09.2016 року № 157771733 за серпень 2016 року та від 04.10.2016 року № НОМЕР_2 за вересень 2016 року, звіту від 04.10.2016 року № НОМЕР_3 задеклароване нарахування єдиного внеску вільнонайманих працівників (код платежу 71020000) у розмірі 47772,83 грн., 54250,60 грн., 305,54 грн., відповідно. Виникла недоїмка у сумі 95686,69 грн. Єдиний внесок сплачений позивачем 09.12.2016 року, а тому штрафні санкції за період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року склали 30179,09 грн. та пеня 6226,02 грн.

Позивач зазначив, що фактично штрафні санкції спірним рішенням нараховані за порушення, допущене позивачем у вересні 2016 року, оскільки саме під час сплати ЄСВ за серпень 2015 року (термін сплати до 20.09.2016 року) внески помилково були перераховані на розрахунковий рахунок Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №203 ЄСВ атестованих співробітників установи, а не на № 2103 - ЄСВ вільнонайманих працівників. На правильні рахунки та у повному обсязі ЄСВ був сплачений 09.12.2016 року, внаслідок чого у позивача виникла по ЄСВ вільнонайманих працівників заборгованість, натомість, в інтегрованій картці платника по ЄСВ атестованих співробітників виникла переплата, що й стало підставою винесення рішення від 28.02.2017 року № НОМЕР_1.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні положення законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № № 2464-V (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок, ЄСВ) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів (підпункт 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 8, п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

З 11 серпня 2013 року набрали чинності положення ч. 5, ч. 7 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до яких сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Вказана норма щодо своєчасності сплати єдиного внеску передбачена також Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі Інструкція № 449).

Так, в розділі IV пункту 2 Інструкції № 449 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

За змістом ст. 45 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів та інших доходів відповідно до законодавства.

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22. 4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Отже, згідно із наведеними нормами чинного законодавства України, своєчасна сплата єдиного внеску - це внесення платниками відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Як встановлено судом причиною застосування штрафних санкцій до позивача та прийняття спірного рішення стало помилкове перерахування позивачем в період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року утриманого із грошового забезпечення атестованого складу та нарахованого на фонд оплати праці єдиного соціального внеску на розрахунковий рахунок Херсонської ОДПІ № 203 - ЄСВ атестованих співробітників, а не на №2103 - ЄСВ вільнонайманих працівників.

Тобто судом встановлено, що загальна сума ЄСВ, що належала до сплатити позивачем в період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року за кодами класифікації доходів бюджету 71020000 (ЄСВ на суми грошового забезпечення військовослужбовців) та 71010000 (ЄСВ вільнонайманих працівників) сплачена повністю.

Зазначене не заперечується податковим органом, який вказує лише на те, що переплата ЄСВ обліковується на рахунку позивача - 71010000 (ЄСВ вільнонайманих працівників) і не може бути зарахована у рахунок погашення недоїмки ЄСВ на суми грошового забезпечення військовослужбовців (код платежу 71020000). Така розбіжність виникла у звязку із неправильним спрямуванням призначення платежів ЄСВ.

По аналогічному предмету спору Верховний Суд України у своїй постанові від 16.06.2015 року у справі № 21-377а15 виклав правовий висновок. Так, Верховний Суд України зазначає, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк має кваліфікуватись як дія, хоча і помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання, а відтак і для застосування штрафних санкцій.

Отже, суд дійшов висновку про достатність коштів переплати на особових рахунках позивача по платежам ЄСВ по коду класифікації доходів бюджету 71010000 (ЄСВ вільнонайманих працівників) для сплати загальної задекларованої суми в період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року.

За таких обставин, суд повністю задовольняє вимоги позивача та скасовує рішення від 28.02.2017 року № НОМЕР_1, як таке, що прийняте без належних на те правових підстав.

Згідно положень ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 28.02.2017 року № 1 про застосування до Державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 36405,11 грн. за період з 21.09.2016 року до 09.12.2016 року.

Стягнути на користь Державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" () судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 серпня 2017 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 10.1