Справа № 352/643/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокуЛьвів№ 876/7243/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Циганчука Ігоря Івановича на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Циганчука Ігоря Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Циганчука Ігоря Івановича та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху серії АР №782349 від 30.03.2017 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року в справі №352/643/17 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Циганчука Ігоря Івановича подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року в справі №352/643/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач притягнено до відповідальності за те, що 30.03.2017 року о 14 год.12 хв. керуючи автомобілем марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул.. Вагилевича в м. Івано-Франківську, здійснив рух в зоні дії знаку 3.21 та не виконав вимог цього знаку, чим порушив п. 4.8 (в) ПДР.

Натомість позивач по справі визнав ту обставину, що ним дійсно було порушено вимоги знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та п. 4.8 (в) ПДР, однак просив звільнити його від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

З урахуванням положень ч.3 ст.72 КАС України, вказана обставина не може доказуватися перед судом.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, проте, вважав його малозначним і, як наслідок, застосував положення ст.22 КУпАП, звільнивши порушника від відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження по справі.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до таких висновків з порушенням норм процесуального права з наступних міркувань.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд прийшов до необґрунтованого висновку про закриття провадження по справі, оскільки ч.1 ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Циганчука Ігоря Івановича задовольнити, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року в справі №352/643/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І. О. Яворський
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повний текст виготовлено 18.08.2017 року