Справа № 686/3300/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/3300/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

10 серпня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача - ОСОБА_2, представник на підставі довіреності

представника відповідача - Дзісь М.С., законний представник

представника відповідача - Топольніцький В.В., представник на підставі доручення

представників третьої особи - Романенко А.В., Бродецький А.М., представники на підставі довіреностей

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Берегиня" на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Берегиня" про зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року позов задоволено частково, а саме: зобов'язано Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області видати ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани», що належали громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38 у відповідності до укладених ними договорів дарування майнових паїв. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач вказав на неповне з'ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 року залучено приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Берегиня" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі третя особа зазначила про неповне з'ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники третьої особи підтримав вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що протоколом загальних зборів працюючих членів КСП «Гречани» №2 від 8 червня 1999 року затверджено список претендентів на майнові паї КСП «Гречани».

Також судом зазначено, що ОСОБА_7 у 2016 році відповідно до договорів дарування отримав у дар майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Агрофірма Гречани», зокрема: ОСОБА_39, свідоцтво серії НОМЕР_1 виданого 08.06.1999 року у частці 9335,00 грн або 0,39994842 відсотка; ОСОБА_24 свідоцтво серії НОМЕР_2 виданого 08.06.1999 року у частці 4575,00 грн або 0,17150659 відсотка.

Задовольняючи позовні вимоги в частині суд першої інстанції вказав, що позивач двічі звертався до відповідача з заявою про видачу відповідних свідоцтв, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства знаходиться у ОСОБА_42 - керівника ПСП «Агрофірма Берегиня», а до суду не надано доказу тому, що книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, яка ведеться селищною радою, знаходиться у вказаної вище особи, натомість до суду надано копію книги обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, яка була заведена ПСП «Агрофірма Берегиня», у зв'язку з наведеним суд першої інстанції вважає, що відмова відповідача у видачі позивачу свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства є неправомірною.

Також судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовної вимоги про видачу ОСОБА_7 свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани», що належали громадянці ОСОБА_43 свідоцтво серії НОМЕР_3 виданого 08.06.1999 року у частці 2495,00 грн або 0,09353201 відсотка, оскільки до суду надано свідоцтво про право власності на майновий пай, яке видане ОСОБА_43 «Гречани», а не сільською радою. Рішення суду в цій частині не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд не переглядає його в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» (далі - Порядок №177) майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з пунктом 14 Порядку №177 свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку. У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

28 травня 2002 року між громадянами України - співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, в особі Уповноваженого ОСОБА_44 і Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Берегиня» укладено договір викупу майна з оплатою продукцією та послугами (т. 1 а.с. 248). Відповідно до п. 1.3 договору право власності на майно переходить після підписання акта приймання-передачі.

На підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 28 травня 2002 року ПСП АФ «Берегиня» прийняло у власність нерухоме майно, перелік якого визначено у додатку до договору від 28 травня 2002 року, що розташоване по вул. Польовій, 1 у м. Хмельницькому (т. 1 а.с. 252).

Право власності ПСП «Агрофірма «Берегиня» на об'єкти викупленого нерухомого майна зареєстровано у встановленому законом порядку.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, визнання недійсним зазначеного договору було предметом розгляду в справі №686/11271/16-ц. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року в справі №686/11271/16-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Берегиня», сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани», Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_44 про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації речових прав (т. 1 а.с. 253-254).

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року в справі №686/11271/16-ц рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року залишено без змін (т.1 а.с. 255-256). Ухвалою суду апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП СТОВ «Агрофірма Гречани» м. Хмельницький у зв'язку з набуттям права на майнову частку (пай) на підставі договорів дарування ОСОБА_7, не видавалися. Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП СТОВ «Агрофірма Гречани» м. Хмельницький на ім'я ОСОБА_35, ОСОБА_31, ОСОБА_29, ОСОБА_32, ОСОБА_28 сільською радою не анульовані. Отже, позивач (ОСОБА_7.) не набув права власності на майнові частки (паї) та у нього не виникло право оспорювати договір викупу майна від 28 травня 2002 року, укладений між громадянами України співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності і ПСП АФ «Берегиня».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, відповідно до п. 1.4 договору ПСП «Агрофірма «Берегиня» сплатило вартість ОСОБА_23 власникам майнових паїв, а саме: ОСОБА_32 - продукцію (ячмінь) та послуги (оренда столової); ОСОБА_36 - продукцію (пшениця, мука); ОСОБА_31 - продукцію (ячмінь); ОСОБА_22 - продукцію (пшениця); ОСОБА_45 - продукцію (пшениця); ОСОБА_46 (спадкоємцем якої є ОСОБА_70.) - грошові кошти; ОСОБА_47 (спадкоємцем якої є ОСОБА_71.) - грошові кошти; ОСОБА_29 - продукцію (мука). Вказане підтверджується бухгалтерськими накладними та видатковими касовими ордерами, надан7ими.

Таким чином, ПСП «АФ «Берегиня» виконано свої зобов'язання відповідно до договору викупу майна з оплатою продукцією та послугами від 28 травня 2002 року, акт приймання-передачі підписано, а тому право на майно відповідно до свідоцтв про право власності на майнові паї членів сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани», що належали, зокрема, таким громадянам як ОСОБА_32, ОСОБА_36, ОСОБА_31, ОСОБА_22, ОСОБА_45, ОСОБА_29 станом на час ухвалення судом оскаржуваного рішення належало ПСП «Агрофірма «Берегиня».

Крім того, всупереч нормам Порядку №177, як вбачається з матеріалів справи, позивачем дотримано не було вимог пункту 14, оскільки під час подання заяви від 18.10.2016 року ОСОБА_7 не було додано жодної посвідченої в установленому порядку копії договору дарування та попереднього свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП.

У зв'язку з тим, що заява ОСОБА_7 від 18.10.2016 року не відповідала вимогам чинного законодавства, Чорноострівська селищна рада не мала правових підстав її задовольняти та видавати позивачу нові свідоцтва про право власності на майнові паї членів КСП (майновий сертифікат).

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до Журналу обліку Свідоцтв на право на майновий пай членів реорганізованого КСП СТОВ Гречани (який було надано третьою особою), ОСОБА_48 видавалося свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани» серії НОМЕР_4 з часткою 9901 грн. або 0,37116650 відсотка (а.с. 205). Однак, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва ОСОБА_36 серії НОМЕР_5, у частці 9901,00 грн або 0,37116650 відсотка (а.с. 10), тому вказані документи містять розбіжності.

Також, в матеріалах справи взагалі відсутнє свідоцтво ОСОБА_9 серії НОМЕР_6 виданого 08.06.1999 року у частці 1387 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що реквізити окремих договорів дарування від 05.03.2016 року, укладені між дарувальниками та ОСОБА_7, містять ряд неточностей, зокрема:

- копія договору дарування від 05.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_41 «Дарувальник» та ОСОБА_7 «Обдаровуваний», предметом якого є право на частку пайового фонду майна члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», що належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_7, виданого 08 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області з часткою дарувальника, визначеною в розмірі 4575,00 грн. або 0,17150659. Вказаний договір підписаний лише ОСОБА_41 та не підписаний з боку ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 17), а свідоцтво серії НОМЕР_7 від 08 червня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_49, а не ОСОБА_41 (т. 1 а.с. 18).

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким ОСОБА_50 успадкувала від ОСОБА_49 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», видане 19.08.2016 року, тобто після укладення договору дарування від 05.03.2016 року. До того ж, вказаний майновий пай ОСОБА_50 не підтверджений документально, оскільки, успадкувавши від ОСОБА_49 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», ОСОБА_50 не виконала вимоги пунктів 13, 14 Порядку №177 й не отримала від селищної ради нове свідоцтва на своє ім'я. До того ж, у вказаних документах зазначається то прізвище «Лизун», то прізвище «Лазун»;

- копія договору дарування від 05.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_13 «Дарувальник» та ОСОБА_7 «Обдаровуваний», предметом якого є право на частку пайового фонду майна члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», що належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_8, виданого 08 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області з часткою дарувальника, визначеною в розмірі 3500,00 грн. або 0,13120723 (т. 1 а.с. 23). Однак, свідоцтво серії НОМЕР_8 від 08 червня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_51, а не ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 24).

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким ОСОБА_13 успадкувала від ОСОБА_51 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», видане 31.03.2016 року, тобто після укладення договору дарування від 05.03.2016 року. Прийняття ОСОБА_13 спадщини 31.03.2016 року також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т. 1 а.с. 26). До того ж, вказаний майновий пай ОСОБА_13 не підтверджений документально, оскільки, успадкувавши від ОСОБА_51 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», ОСОБА_13 не виконала вимоги пунктів 13, 14 Порядку №177 й не отримала від селищної ради нове свідоцтва на своє ім'я;

- копія договору дарування від 05.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_8 «Дарувальник» та ОСОБА_7 «Обдаровуваний», предметом якого є право на частку пайового фонду майна члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», що належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_9, виданого 08 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області з часткою дарувальника, визначеною в розмірі 2367,00 грн. або 0,08873357 (т.1 а.с. 27). Втім, свідоцтво серії НОМЕР_9 від 08 червня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_52, а не ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 28).

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким ОСОБА_8 успадкувала від ОСОБА_52 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», видане 30.03.2016 року, тобто після укладення договору дарування від 05.03.2016 року. Прийняття ОСОБА_8 спадщини 30.03.2016 року також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т. 1 а.с. 29, 30). До того ж, вказаний майновий пай ОСОБА_8 не підтверджений документально, оскільки, успадкувавши від ОСОБА_52 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», ОСОБА_8 не виконала вимоги пунктів 13, 14 Порядку №177 й не отримала від селищної ради нове свідоцтва на своє ім'я;

- копія договору дарування від 05.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_37 «Дарувальник» та ОСОБА_7 «Обдаровуваний», предметом якого є право на частку пайового фонду майна члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», що належить дарувальнику на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.07.2016 року у справі №686/11422/16-ц та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_10, виданого 08 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області з часткою дарувальника, визначеною в розмірі 6868,00 грн. або 0,25746607 (т. 1 а.с. 31). Вказаний договір підписаний лише ОСОБА_37 та не підписаний з боку ОСОБА_7, а рішення Хмельницького міськрайониого суду у справі №686/11422/16-ц було прийняте після укладення договору дарування. При цьому, свідоцтво серії НОМЕР_10 від 08 червня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_53, а не ОСОБА_37 (а.с. 32).

До того ж, вказаний майновий пай ОСОБА_37 не підтверджений документально, оскільки, визнавши у судовому порядку право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», ОСОБА_37 не виконала вимоги пунктів 13, 14 Порядку №177 і не отримала від селищної ради нове свідоцтва на своє ім'я;

- копія договору дарування від 05.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_22 «Дарувальник» та ОСОБА_7 «Обдаровуваний», предметом якого є право на частку пайового фонду майна члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», що належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_11, виданого 08 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області з часткою дарувальника, визначеною в розмірі 4534,00 грн. або 0,16996959 (а.с. 37 - 38). При цьому, свідоцтво серії НОМЕР_11 від 08 червня 1999 року видане на ім'я ОСОБА_54, а не ОСОБА_55 (т. 1 а.с. 39).

Наявне в матеріалах справи свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким ОСОБА_22 успадкувала від ОСОБА_54 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», видане 31.03.2016 року, тобто після укладення договору дарування від 05.03.2016 року. Прийняття ОСОБА_22 спадщини 31.03.2016 року також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т. 1 а.с. 40, 41). До того ж, вказаний майновий пай ОСОБА_22 не підтверджений документально, оскільки, успадкувавши від ОСОБА_54 право власності на майновий пай члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», ОСОБА_22 не виконала вимоги пунктів 13, 14 Порядку №177 і не отримала від селищної ради нове свідоцтва на своє ім'я.

Аналогічна ситуація прослідковується і в інших договорах дарування, укладених ОСОБА_7 з ОСОБА_23 (т. 1 а.с. 42), ОСОБА_56 (т. 1 а.с. 48). ОСОБА_19 та ОСОБА_57 (т. 1 а.с. 52), ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 56), ОСОБА_18 та ОСОБА_58 (т. 1 а.с. 61), ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 65), ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 69), ОСОБА_15 ( т. 1 а.с. 73), ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 77), ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 85), ОСОБА_43 - договір не підписаний з боку ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 90-91), ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 111), ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 121).

Таким чином, ОСОБА_7 підписав з вищевказаними особами договори дарування майнового паю члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани», проте майнові паї членів сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани» належать ПСП «Агрофірма «Берегиня» на підставі договору викупу майна з оплатою продукцією та послугами від 28 травня 2002 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_24 від 19.04.2017 року про те, що 05 березня 2016 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір дарування майнового паю члена КСП СТОВ Агрофірма «Гречани» (а.с. 154), хоча, як вбачається з договору дарування, наявного в матеріалах справи, останній укладений 01 березня 2016 року (а.с. 46).

До того ж, свідоцтво про право власності на майновий пай ОСОБА_59 серії НОМЕР_12 виданого 08.06.1999 року у частці 6780 грн. або 0,25416714 відсотка (спадкоємцем якої є ОСОБА_15) видане СТОВ АФ «Гречани», а не Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, проте засвідчене печаткою сільської ради. Також відповідно до Журналу обліку Свідоцтв на право на майновий пай членів реорганізованого КСП СТОВ Гречани, ОСОБА_59 видавалося свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського товариства СТОВ «Агрофірма Гречани» серії НОМЕР_13 з часткою 7477 грн. або 0,28029612 відсотка.

Також, в матеріалах справи наявні нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_33, ОСОБА_27, ОСОБА_30, ОСОБА_34, ОСОБА_25, ОСОБА_29, ОСОБА_31, ОСОБА_60, ОСОБА_24, ОСОБА_36, ОСОБА_61, ОСОБА_12, ОСОБА_62, ОСОБА_40, ОСОБА_57, ОСОБА_38, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_26, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_37, ОСОБА_72., ОСОБА_73., ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_63, ОСОБА_17, ОСОБА_64, які адресовані компетентним органам або всім кого це стосується (а.с. 146-174), зі змісту яких встановлено, що вони укладені між зазначеними вище особами та ОСОБА_7, 05 березня 2016 року було укладено договори дарування майнового паю члена КСП СТОВ АГРОФІРМА «ГРЕЧАНИ», однак, у заявах не зазначається ні предмет договору дарування; ні розмір частки дарувальників; ні номер свідоцтва про право власності на майновий пай дарувальників. У такому випадку, нотаріусом засвідчено лише справжність підпису людини на заяві, а не текст чи зміст договору дарування від 05 березня 2016 року.

До того ж судом апеляційної інстанції встановлено, що наступні свідоцтва не підписані головою Грузевицької сільської ради ОСОБА_65: свідоцтво серії НОМЕР_14 виданого 08.06.1999 року (т. 1 а.с. 95), свідоцтво серії НОМЕР_15 виданого 08.06.1999 року (т. 1 а.с. 122), свідоцтво серії НОМЕР_8 виданого 08.06.1999 року (т.1 а.с. 24), свідоцтво серії НОМЕР_9 виданого 08.06.1999 року (т.1 а.с. 28), свідоцтво серії НОМЕР_16 виданого 08.06.1999 року (т. 1 а.с. 47).

Також, у свідоцтвах зазначено, що всі вони видані Грузевицькою сільською радою, однак засвідчені вони різними печатками, а саме печаткою Грузевицької сільської ради засвідчені свідоцтва: серії НОМЕР_17 виданого 08.06.1999 року (т. 1 а.с. 84), серії НОМЕР_12 виданого 08.06.1999 року (т. 1 а.с. 74); решта засвідчені печаткою Грузевицької сільської ради народних депутатів. Також, судом встановлено, що свідоцтва, які видані 08 червня 1999 року завірені підписами різних осіб, зокрема на свідоцтвах серії НОМЕР_18 зазначено голову сільської ради ОСОБА_66, в той час як всі інші свідоцтва посвідчені ОСОБА_65, хоча за свідченнями відповідача, зазначеними в апеляційній скарзі, на той час головою Грузевицької сільської ради була ОСОБА_65

Крім того, встановлено, що на свідоцтвах про право власності на майновий пай відрізняються і самі підписи ОСОБА_67 та ОСОБА_65, зокрема на свідоцтвах серії НОМЕР_19 (т. 1 а.с. 10) - підпис зазначених осіб однаковий.

Також, свідоцтво видане СТОВ Агрофірма «Гречани» і свідоцтва видані Грузевицькою сільською радою повинні були б належати до бланків суворої звітності однієї установи, проте видавали та засвідчувались печатками різних.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Стаття 70 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Докази також повинні мати таку ознаку, як достовірність. Достовірність доказів - це така властивість доказів, які встановлює суд внаслідок їх дослідження та оцінки. Суд не може покласти в основу свого рішення докази, достовірність яких викликає сумніви. Висновок суду про достовірність доказів міститься у мотивувальній частині рішення у справі і підтверджується матеріалами справи. Достовірність доказів - це властивість доказу, що характеризує точність, правильність відображення обставин, що належать до предмета доказування. Достовірним є доказ, що містить правдиву інформацію про дійсність. Достовірність доказу залежить від доброякісності джерела інформації (відомостей), відповідності доказів один одному, загальної оцінки всіх зібраних і досліджених доказів.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки надані позивачем докази не дають суду підстав для задоволення позову та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Берегиня" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Берегиня" про зобов'язання вчинення дій скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 серпня 2017 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.