Справа № 813/2468/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Справа № 813/2468/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників позивача Дідицького А.В., відповідача Шиби А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна консалтингова компанія» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна консалтингова компанія» (далі - ТзОВ «Центральна консалтингова компанія») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість на суму 1 013416 грн, в тому числі за основним платежем 810 733 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 202 683 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідками позапланової виїзної документальної перевірки, результати якої оформлено актом від 13.05.2017 №550/13-01-14-02/23127093. При проведенні перевірки посадовим особам відповідача надано усі належним чином оформлені документи, які підтверджують факт здійснення фінансово-господарських відносин, вид, обсяг, якість операцій та розрахунків, що здійснювалися та підтверджують реальність на повноту відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням в деклараціях з податку на додану вартість результатів господарських операцій, зокрема, з ПП «НП «Хіміч», ТзОВ «Фьюженс», ПП «Хімінвест», ТзОВ «Укр Сервіс груп», ТзОВ «Вейсис», ТзОВ «ЦВГ Україна».

Однак контролюючий орган дійшов висновку, що документи ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» по взаємовідносинах з наведеними вище контрагентами не містять достатньої доказовості фактичного здійснення господарських операцій, внаслідок чого має місце нереальність здійснення господарських операцій, які свідчать про використання схеми приховування податків при формуванні податкового кредиту на підставі сфальсифікованих документів, і відповідно зроблено висновок про заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.

Представник позивача Дідицький А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Шиба А.І. в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні, суть яких зводиться до наступного. ГУ ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» з питань проведення взаємовідносин з ПП «НП «Хіміч», що містяться у податкових деклараціях ПДВ за липень-грудень 2014 року, ТзОВ «Фьюженс» за лютий, квітень 2015 року, ПП «Хімінвест» за лютий 2015 року, ТзОВ «Укр Сервіс груп» за березень 2015 року, ТзОВ «Вейсис» березень, червень 2015 року, ТзОВ «ЦВГ Україна», травень, червень 2015 року, результати якої оформлено актом від 13.05.2017№550/13-01-14-02/23127093.Перевіркою встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 810 733,36 грн, в тому числі: лютий 2015 року - 93 877,09 грн, березень 2015 року - 109 254,83 грн, квітень 2015 року - 92760 грн, червень 2015 року - 66 583,33 грн, липень 2014 року - 92 949,26 грн, серпень 2014 року - 85 776,96 грн, вересень 2014 року - 37437,50 грн, жовтень 2014 року - 85 776,96 грн, листопад 2014 року - 108 879,93 грн, грудень 2014 року - 37 437,50 грн за рахунок включення до складу податкового кредиту суми ПДВ з вартості послуг від ПП «НП «Хіміч», за липень-грудень 2014 року, ТзОВ «Фьюженс» за лютий, квітень 2015 року, ПП «Хімінвест» за лютий 2015 року, ТзОВ «Укр Сервіс груп» за березень 2015 року, ТзОВ «Вейсес» за березень, червень 2015 року, чим порушено вимоги п.198.1. п.198.3., п198.6, статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України). До такого висновку контролюючий орган дійшов на підставі того, що вказані контрагенти позивача не могли фактично виконувати (надавати) визначені договорами роботи (послуги) з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного, відсутністю необхідних транспортних засобів та майна, недостатньої чисельності трудових ресурсів та відсутністю залучених контрагентів-підрядників, необхідних для виконання робіт (послуг). На підставі висновків акту перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючого органу законними. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» зареєстрований як юридична особа 19.08.2002 за кодом , з 11.06.2003 перебуває на податковому обліку в Личаківській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області.

ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» є платником податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість.

Основним видом діяльності ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» за КВЕД є установлення столярних виробів (43.32);діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19);організування конгресів і торговельних виставок (82.30); діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (55.10); діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування(56.10); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); агентства нерухомості (68.31);діяльність у сфері права (основний) (69.10).

ГУ ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» з питань проведення взаємовідносин з ПП «НП «Хіміч», що містяться у податкових деклараціях ПДВ за липень-грудень 2014 року, ТзОВ «Фьюженс» за лютий, квітень 2015 року, ПП «Хімінвест» за лютий 2015 року, ТзОВ «Укр Сервіс груп» за березень 2015 року, ТзОВ «Вейсис» березень, червень 2015 року, ТзОВ «ЦВГ Україна», травень, червень 2015 року.

Результати перевірки оформлено актом від 13.05.2017№550/13-01-14-02/23127093.

Як слідує з акту перевірки від 13.05.2017№550/13-01-14-02/23127093, контролюючим органом встановлено порушення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» п.198.1, п.198.3, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України, яке полягає у завищенні податкового кредиту на загальну суму ПДВ 810 733 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 810 733 грн, в тому числі: липень 2014 року - 92 949,26 грн, серпень 2014 року - 85 776,96 грн, вересень 2014 року - 37437,50 грн, жовтень 2014 року - 85 776,96 грн, листопад 2014 року - 108 879,93 грн, грудень 2014 року - 37 437,50 грн, лютий 2015 року - 93 877,09 грн, березень 2015 року - 109 254,83 грн, квітень 2015 року - 92760 грн, червень 2015 року - 66 583,33 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем 26.05.2017винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість на суму 1 013416 грн, в тому числі за основним платежем 810 733 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 202 683 грн.

В основу таких висновків контролюючого органу покладено податкову інформацію від 30.12.2014 № 521/26-59-22-08 щодо неможливості проведення зустрічної звірки з ПП «НП «Хіміч» (), а також відомості, отримані з ІС «Податковий блок» по ПП «НП «Хіміч» (); по ТзОВ «Фьюженс» (); по ПП «Хімінвест» (); по ТзОВ «Укр Сервіс груп» (); по ТзОВ «Вейсес» (), які свідчать про те, що вказані контрагенти не могли фактично здійснювати господарські операції, передбачені умовами відповідних договорів, з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного, відсутністю необхідних транспортних засобів та майна, недостатньої чисельності трудових ресурсів та відсутністю залучених контрагентів-підрядників, необхідних для виконання робіт (послуг). Вказане не підтверджує факту надання (виконання) вказаними контрагентами робіт (послуг) ТзОВ «Центральна консалтингова компанія».

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу встановлено заборону віднесення до податкового кредиту сум податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, які не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою підтвердження чи спростування права платника на податковий кредит слід дослідити чи відбувались господарські операції в дійсності, чи лише їх сутність була відображена платником у податковій звітності з метою отримання права на податковий кредит (на податкову вигоду).

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 08.09.09 року по справі за позовом ВАТ «Київхімволокно» до ДПІ у Деснянському районі м. Києва про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

неможливість фактичного здійснення суб'єктом господарювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних, для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг;

виявлення ведення обліку для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібно здійснення й облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному суб'єктом господарювання у документах обліку;

відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності в разі відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2017 № збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість на суму 1 013416 грн.

Як встановлено судом та зазначено по тексту постанови вище, підставою для його прийняття стали висновки податкового органу про завищення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» податкового кредиту на загальну суму ПДВ 810 733 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на вказану суму про заниження податку на додану вартість по операціях з ПП «НП «Хіміч», ТзОВ «Фьюженс», ПП «Хімінвест», «Укр Сервіс груп», ТзОВ «Вейсес».

На підтвердження здійснення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» господарських операцій з ПП «НП «Хіміч» позивачем надано копії наступних документів:

- договори про надання послуг №05/05/2014 від 05.05.2014 та №08/05/2014 від 08.05.2014;

- акти виконаних робіт №ОУ-50 від 18.07.2014, №ОУ-68/07 від 22.07.2014, №ОУ-45 від 15.08.2014, №ОУ-70 від 22.08.2014, №ОУ-49 від 19.09.2014, №ОУ-30 від 17.10.2014, №ОУ-40 від 21.10.2014, №ОУ-34 від 11.11.2014, №ОУ-37 від 13.11.2014, №ОУ-39 від 14.11.2014, №ОУ-40 від 16.11.2014, №ОУ-36 від 11.12.2014;

- податкові накладні №50 від 18.07.2014, №68 від 22.07.2014, №45 від 15.08.2014, №70 від 22.08.2014, №49 від 19.09.2014, №30 від 17.10.2014, №40 від 21.10.2014, №34 від 11.11.2014, №37 від 13.11.2014, №39 від 14.11.2014, №40 від 16.11.2014, №36 від 11.12.2014;

- платіжні доручення №271 від 18.07.2014,№575 від 21.07.2014, №580 від 22.07.2014, №583 від 23.07.2014, №600 від 15.08.2014, №602 від 18.08.2014, №609 від 22.08.2014, №611 від 26.08.2014, №629 від 19.09.2014, №630 від 22.09.2014, №656 від 17.10.2014, №660 від 20.10.2014, №661 від 21.10.2014, №662 від 22.10.2014, №683 від 11.11.2014, №684 від 12.11.2014, №686 від 13.11.2014, №687 від 14.11.2014, №689 від 14.11.2014, №691 від 17.11.2014, №729 від 11.12.2014, №730 від 12.12.2014.

Як передбачено умовами вказаних договорів, ПП «НП «Хіміч» зобов'язувався як виконавець надати ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» послуги по прибиранню приміщення (договір №05/05/2014 від 05.05.2014) та послуги з очистки системи вентиляції, очистки системи каналізації та водопроводу, прибирання дрібного будівельного сміття, усунення пошкоджень в промисловій підлозі, профілактичні роботи в системі кондиціонування (договір №08/05/2014 від 08.05.2014).

Пунктом 3.1. договорів передбачено, що за надання передбачених цими договорами послуг Замовник виплачує Виконавцю суму, зазначену в Акті виконаних робіт протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок Виконавця.

Пунктами 3.2 договорів визначено, що здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3-ох робочих днів після фактичного надання послуг.

Представлені ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» акти виконаних робіт та платіжні доручення свідчать, що виконання послуг ПП «НП «Хіміч» та прийняття таких ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відбувалося згідно до умов договорів відповідними актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунок за які здійснювався також у строки, визначені умовами цих договорів.

Станом на 31.12.2014 заборгованість позивача перед контрагентом відсутня, що підтверджується карткою рахунку 631 з контрагентом ПП «НП «Хіміч» за 2 півріччя 2014 року від 04.07.2017.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до складу податкового кредиту ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відповідного податкового періоду та відповідають додатку 5 до податкових декларацій по податку на додану вартість за відповідні періоди на загальну суму 448 258,11 грн.

На підтвердження здійснення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» господарських операцій з ТзОВ «Фьюженс» позивачем надано копії наступних документів:

- договір про надання правової допомоги від 12.02.2015;

- акти виконаних робіт №б/н від 24.02.2015, №б/н від 25.02.2015, №б/н 26.02.2015, №ОУ-112 від 27.04.2015, №ОУ-113 від 29.04.2015, №ОУ-114 від 30.04.2015;

- податкові накладні №121 від 24.02.2015, №122 від 25.02.2015, №123 від 26.02.2015, №112 від 27.04.2015, №113 від 29.04.2015, №114 від 30.04.2015;

- платіжні доручення №823 від 06.03.2015, №824 від 10.03.2015, №828 від 11.03.2015, №878 від 07.05.2015, №879 від 08.05.2015, №883 від 12.05.2015, №887 від 13.05.2015.

Згідно з умовами договору від 12.02.2015ТзОВ «Фьюженс» приймає на себе обов'язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси замовника, надавати іншу юридичну допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цим договором.

Пунктом 5.1договору від 12.02.2015 передбачено, що розрахунки за виконану роботу здійснюються не пізніше п'яти календарних днів згідно підписаних актів виконаних робіт/ наданих послуг.

Представлені ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» акти виконаних робіт та платіжні доручення свідчать, що виконання послуг ТзОВ «Фьюженс» та прийняття таких ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відбувалося згідно до умов договору відповідними актами виконаних робіт, розрахунок за які здійснювався також у строки, визначені умовами договору.

Станом на 31.12.2015 заборгованість позивача перед контрагентом відсутня, що підтверджується карткою рахунку 631 з контрагентом ТзОВ «Фьюженс» за 01.02.2015-31.03.2015 від 04.07.2017.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до складу податкового кредиту ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відповідного податкового періоду та відповідають додатку 5 до податкових декларацій по податку на додану вартість за відповідні періоди на загальну суму 164 010 грн.

На підтвердження здійснення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» господарських операцій з ТзОВ «Хімінвест» позивачем надано копії наступних документів:

- договір про надання послуг №09/02/15 від 09.02.2015;

- акти виконаних робіт №605 від 27.02.2015, №605/1 від 27.02.2015;

- податкова накладна №605 від 27.02.2015;

- платіжне доручення №827 від 10.03.2015.

Згідно до умов договору №09/02/15 від 09.02.2015ТзОВ «Хімінвест» надав послуги з прибирання дрібного будівельного сміття та проведення профілактичних робіт в системах кондиціонування.

Оплата послуг і порядок їх приймання визначені пунктами 3.1-3.3 договору, відповідно до яких за надання передбачених договором послуг Замовник виплачує Виконавцю суму, зазначену в Акті виконаних робіт протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок Виконавця. Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3-ох робочих днів після фактичного надання послуг.

Представлені ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» акти виконаних робіт та платіжне доручення свідчать, що виконання послуг ТзОВ «Фьюженс» та прийняття таких ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відбувалося згідно до умов договору відповідними актами виконаних робіт, розрахунок за які здійснювався також у строки, визначені умовами договору.

Станом на 31.12.2015 заборгованість позивача перед контрагентом відсутня, що підтверджується карткою рахунку 631 з контрагентом ТзОВ «Хімінвест» за 01.02.2015-31.03.2015 від 04.07.2017.

Сума податку на додану вартість за податковою накладною включено до складу податкового кредиту ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відповідного податкового періоду та відповідають додатку 5 до податкових декларацій по податку на додану вартість за відповідні періоди на загальну суму 22 627,09 грн.

На підтвердження здійснення ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» господарських операцій з ТзОВ «Вейсес» позивачем надано копії наступних документів:

-договір про надання послуг № 06/02/2015 від 06.02.2015 та договорі про надання правової допомоги №05/05/2015 від 05.05.2015;

- акти виконаних робіт №ОУ-157 від 25.03.2015, №ОУ-158 від 26.03.2015, №ОУ-372 від 29.06.2015, №ОУ-373 від 30.06.2015;

- податкові накладні №157 від 25.03.2015, №158 від 26.03.2015, №372 від 29.06.2015, №373 від 30.06.2015.

- платіжні доручення №842 від 26.03.2015, №843 від 30.03.2015, №847 від 31.03.2015, №848 від 01.04.2015, №933 від 06.07.2015, №936 від 07.07.2015, №938 від 08.07.2015.

Як передбачено умовами вказаних договорів, ТзОВ «Вейсес» зобов'язувався як виконавець надати ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» юридичні послуги та послуги з очистки системи вентиляції, очистки системи каналізації та водопроводу, прибирання дрібного будівельного сміття, усунення пошкоджень в промисловій підлозі, провести профілактичні роботи в системі кондиціонування, миття санвузлів, прибирання прилеглої території, миття коридорів та сходової клітки.

Згідно з п.1.1 розділу 1 договору № 06/02/2015 від 06.02.2015 в порядку та на умовах, визначених у цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги зачистки системи вентиляції, очистки системи каналізації та водопроводу, прибирання дрібного будівельного сміття, усунення пошкоджень в промисловій підлозі, профілактичні роботи в системі кондиціонування, миття санвузлів, прибирання прилеглої території, миття коридорів та сходової клітки, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги.

Пунктами 3.1.та 3.2. договору передбачено, що за надання передбачених цим договором послуг Замовник виплачує Виконавцю суму, зазначену в Акті виконаних робіт протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок Виконавця. Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3-ох робочих днів після фактичного надання послуг.

Згідно з п.1.1 розділу 1 договору №05/05/2015 від 05.05.2015 в порядку та на умовах, визначених у цим договором, замовник доручає виконавцю, а виконавець відповідно до чинного в Україні законодавства приймає на себе обов'язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси замовника, надавати іншу юридичну допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цим договором.

Пунктом 5.1 договору №05/05/2015 від 05.05.2015 передбачено, що розрахунки за виконану роботу здійснюються не пізніше п'яти календарних днів згідно підписаних актів виконаних робіт/ наданих послуг.

Представлені ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» акти виконаних робіт та платіжні доручення свідчать, що виконання послуг ТзОВ «Вейсес» та прийняття таких ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відбувалося згідно до умов договорів відповідними актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунок за які здійснювався також у строки, визначені умовами цих договорів.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до складу податкового кредиту ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» відповідного податкового періоду та відповідають додатку 5 до податкових декларацій по податку на додану вартість за відповідні періоди на загальну суму 153 211,07 грн.

Станом на 31.12.2015 заборгованість позивача перед контрагентом відсутня, що підтверджується карткою рахунку 631 з контрагентом ТзОВ «Вейсес»за 01.02.2015-31.03.2015 від 04.07.2017.

Аналіз отриманих ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» послуг на підставі договорів, укладених з ПП «НП «Хіміч», ТзОВ «Фьюженс», ПП «Хімінвест», «Укр Сервіс груп», ТзОВ «Вейсес», свідчить, що такі відповідають основним видам діяльності позивача як суб'єкта господарювання.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно зі статтею 9 Закону № 996-ХІV первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі) посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, п. 2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Всі представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» з ПП «НП «Хіміч», ТзОВ «Фьюженс», ПП «Хімінвест», «Укр Сервіс груп», ТзОВ «Вейсес».

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про правомірність ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» декларування податкового зобов'язання по ПДВ по взаємовідносинах з ПП «НП «Хіміч», ТзОВ «Фьюженс», ПП «Хімінвест», «Укр Сервіс груп», ТзОВ «Вейсес», тому у контролюючого органу не було правових підстав для збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ.

Щодо тверджень контролюючого органу про те, що вказані контрагенти не могли фактично здійснювати господарські операції, передбачені умовами відповідних договорів, з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного, відсутністю необхідних транспортних засобів та майна, недостатньої чисельності трудових ресурсів та відсутністю залучених контрагентів-підрядників, необхідних для виконання робіт (послуг), то суд зазначає таке.

Відповідно до висловленої Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 18.09.2013 по справі №К/9991/55382/12 правової позиції, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Крім того, чинне законодавство не містить обов'язку продавця перевіряти наявність трудових ресурсів, складських приміщень, наявності основних фондів у покупців. При цьому основні та транспортні засоби необов'язково повинні перебувати у власності суб'єкта господарювання, так як можуть бути орендовані або взяті у лізинг у третіх осіб, а необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами.

Щодо посилання відповідача на інформацію, отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень про встановлення у ході розслідування кримінального провадження №0000009 від 30.01.2015 схеми по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ та проведення обшуку у контрагентів позивача, то жодними належними доказами вказана інформація відповідачем не підтверджена. Відповідачем не надано судового рішення, яке набрало законної сили, яке б свідчило про наявність обвинувального вироку у кримінальному провадженні №0000009 від 30.01.2015.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 36 Податкового кодексу встановлено податковий обов'язок платника податку, який полягає в обчисленні, декларуванні та/або сплаті суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.5 цієї статті відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законодавством України не пов'язано право платника на податкове зобов'язання з повнотою відображення покупцем у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичним знаходженням підприємства-покупця за юридичною адресою, наявністю у нього основних засобів. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов'язки, не передбачені чинним законодавством.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 31.01.2011, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Крім того, таке рішення касаційного суду узгоджуються і з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

А у рішенні ЄСПЛ від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» міститься висновок про те, що уразі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Беручи до уваги викладене, ТзОВ «Центральна консалтингова компанія» не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, коли він виконав усі, передбачені законами вимоги.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення від 26.05.2017 №.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 26.05.2017 № , суд дійшов переконання, що таке прийняте відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 15 201,24грн, сплаченого за платіжним дорученням № від 05.07.2017.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 26 травня 2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна консалтингова компанія» (місцезнаходження: вул. Водогінна, 2, офіс 611, м. Львів, 79017, ) 15 201 (п'ятнадцять тисяч двісті одна) грн. 24 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.