Справа № 2-а-360/11
Суддя: Цимбалюк Л. П.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-360/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом до державного інспектора Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2, посилаючись протиправність винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задоволити повністю, викладене в позовній заяві підтвердив. Заперечує проти адміністративного стягнення застосованого працівником екологічної інспекції відносно нього, вважаючи його суворим. Пояснив, що держінспектор екологічної інспекції ОСОБА_3 прийшов перевірити наявність відповідних документів для розпиловки дров, на подвір*я він не заходив, а перебував поза його межами, тому ОСОБА_3 не міг бачити дрова. Біля пилорами дійсно складені дрова, які ОСОБА_1 порізав циркуляркою і порубав для паління в грубі. Однак, відходів від розпилки дров тирси не було. Крім того, стверджує, що ним зібрано відповідні документи для отримання дозволу на розпилку деревини, із Сокільською сільською радою укладено договір про надання місця для відходів. В телефонному режимі інспектор екологічної інспекції повідомила про те, що отримання відповідного дозволу на розміщення відходів від даної виробничої діяльності не є обов*язковим, у зв*язку із невеликою кількістю відходів. Зауважив, що про дату, час та місце розгляду протоколу, складеного держінспектором екологічної інспекції ОСОБА_3, його не було повідомлено, зі змістом постанови, винесеної держінспектором екологічної інспекції ОСОБА_2, про накладення штрафу ознайомився, отримавши її копію рекомендованим листом.

Представник відповідача, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. На адресу суду державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 надіслано письмові заперечення проти позову.

Свідок ОСОБА_3 - держінспектор екологічної інспекції, суду пояснив, що приходив до ОСОБА_1 перевірити наявність необхідних документів для зайняття такою виробничою діяльністю як розпиловка деревини. На подвір*я домоволодіння останнього ОСОБА_3 не заходив. Помітив, що біля пилорама були складені дрова. Серед документів, які надано ОСОБА_1 для перевірки, встановлено наявність відповідних документів про реєстрацію, погодження роботи з органами Державного пожежного нагляду, в яких зазначено вид діяльності розпиловка деревини, та інші необхідні документи, однак, дозвіл на розміщення відходів та ліміту на утворення та розміщення відходів був відсутній, у зв*язку із чим і складено протокол про порушення ОСОБА_1 ст.42 Закону України «Про відходи».

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

17 листопада 2010 року держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області ОСОБА_3 при перевірці приватного підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання ним вимог природоохоронного законодавства, було виявлено, що останній проводив виробничу діяльність (розпиловку деревини), пов*язану з утворенням відходів без дозволу на розміщення відходів та ліміту на утворення та розміщення відходів. У зв*язку із цим держінспектором екологічної інспекції ОСОБА_3 було складено протокол про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «про відходи», відповідальність за що передбачено ст.82 КпАП України.

Державний інспектор Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2, розглянувши вище зазначений протокол, 29 листопада 2010 року виніс постанову про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні ст.42 Закону України «Про відходи», відповідальність за що передбачена ст.82 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82 КпАП України та застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 порушено положення чинного законодавства.

Так, частиною 1 статті 268 КпАП України встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, ОСОБА_1, незважаючи при цьому на вимоги статті 268 КпАП України, не було сповіщено про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 взято до уваги лише те, що ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було повідомлено держінспектором екологічної інспекції ОСОБА_3 під час складення протоколу, про що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення підписався.

Однак, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт сповіщення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, наголосивши, що підпис в протоколі виконаний не ним.

Крім цього, такого роду діями з боку працівників екологічної інспекції порушено право ОСОБА_1 на захист та доказування своєї невинності у вчиненні порушення вимог природоохоронного законодавства.

Такого роду дії відповідача порушують та обмежують права ОСОБА_1, передбачені статтею 64 Конституції України, згідно якої конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Основним Законом держави.

В порушення вимог ст.ст. 33, 280 КпАП України, ОСОБА_2 не з*ясовано характер вчиненого діяння, дані, характеризуючі ОСОБА_1, його майновий стан, винність у вчиненні даного порушення, ступінь його вини, а також обставини, що пом*якшують та обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації та інші обставини, що мають істотне значення для правильного об*єктивного, повного та всебічного вирішення питання по суті згідно вимог діючого законодавства, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Крім цього, порушено права позивача, передбачені ст.285 КПАП України, згідно якої постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Однак, копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 04.12.2010 року.

Статтею 289 КпАП України встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/, правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи те, що строк звернення до суду пропущено ОСОБА_1 по незалежних від нього причинах, суд рахує, що пропущений строк звернення до суду може бути поновлено.

Під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, яка є предметом судового оскарження, держінспектором екологічної інспекції ОСОБА_2 в порушення вимог КпАП України не з*ясовано в повному обсязі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано належних доказів які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що дії державного інспектора Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 слід вважати неправомірними, а права ОСОБА_1 порушеними, що дає підстави відповідно до положень чинного законодавства для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.82КпАП України, слід відмовити.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, його діями не завдано збитку та іншої шкоди навколишньому природному середовищу, враховуючи його майновий стан, дані, що характеризують особу, а також обставини, що пом*якшують відповідальність, керуючись законом та правосвідомістю, ґрунтуючись на принципах гуманності та справедливості, суд в силу статті 22 КпАП України приходить до висновку за доцільне та необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративний захід впливу у вигляді усного зауваження.

На підставі ст., ст. 293 п. 4, 278, 287-289, 22 КпАП України, керуючись ст., ст.6, 11, 18, 19, 99, 104, 105, 106, 159-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Постанову від 29 листопада 2010 року, винесену державним інспектором Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82 КпАП України та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 /вісімсот п*ятдесять/ гривень.

Відповідно до ст. 22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України постанова у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Цимбалюк Л.П.