Справа № 817/1851/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року 10 год. 15 хв. РівнеСправа № 817/1851/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016: №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58419 грн. 86 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по миту на товари, що ввозяться громадянами, в розмірі 11964 грн. 53 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами, в розмірі 160489 грн. 58 коп.

Ухвалою судді від 02.11.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві позивач зазначив, що прийняті податкові повідомлення-рішення фіскального органу вважає безпідставними, оскільки ввезений ним автомобіль він помістив у митний режим «транзит», тому транспортний засіб мав статус іноземного товару і не підлягав оподаткуванню як при імпорті товару. Таким чином, на думку позивача, нарахувавши ввізне мито, ПДВ та акцизний податок, контролюючий орган самостійно змінив митний режим автомобіля «Acura» на «імпорт». Крім того, як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, він звільнений від оподаткування митними платежами відповідно до підпункту 3 пункту 10 статті 374 Митного кодексу України у зв'язку з ввезенням автомобіля при переселенні на постійне місце проживання в Україну, а саме з США, де позивач проживав більше ніж три роки. Як стверджує позивач, паспорт громадянина України він отримав 22.06.2013, автомобіль був ввезений на територію України 26.06.2013.

Крім того, позивач вказує, що ні у митного, ні у податкового органу немає жодного документа, який би підтверджував , що позивачем було здійснено імпорт автомобіля на територію України. Позивач не погоджується і з вартістю автомобіля, визначеною податковим органом при прийнятті податкових повідомлень-рішень, оскільки митна вартість за жодних підстав не може визначатися як «орієнтовна». Таким чином, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області подав до суду заперечення проти адміністративного позову, де зазначив, що на адресу відповідача надійшла інформація від Волинської митниці ДФС щодо ввезення на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля марки «Acura». Відповідно до даної інформації, автомобіль був доставлений до місця прибуття - митний пост «Луцьк» та випущений із зони контролю Волинської митниці для проведення сертифікації. Підставою для виїзду була заява ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд із зони митного контролю у зв'язку з проведення обов'язкової сертифікації та зобов'язанням подати документи до митного оформлення протягом 10 робочих днів. Однак, позивачем митне оформлення здійснено не було. Таким чином, нарахування фіскальним органом ввізного мита та акцизного податку є правомірним. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не було дотримано вимог митного режиму «транзит», оскільки автомобіль був ввезений 26.06.2013 і повинен був повернутий у зону митного режиму протягом 10 діб. Однак, громадянин ОСОБА_1 не дотримався вказаних вимог та не повернув у зону митного режиму ввезений автомобіль та не сплатив необхідні обов'язкові платежі. Тому, фіскальний орган просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судове засідання, призначене на 18.08.2017 представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

До суду прибув представник відповідача - Довгалюк І.Л.

За приписами частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2015 року на адресу Головного управління ДФС у Рівненській області надійшов лист Волинської митниці ДФС від 07.08.2015 щодо здійснення контрольно-перевірочних заходів.

З даного листа вбачається, що ОСОБА_1 здійснено митне оформлення МД типу ТР 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013 та ввезено на митну територію України автомобіль легковий марки «ACURA» (модель ТL, 2008 року випуску, що був у користуванні, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2), який був доставлений до місця прибуття м/п «Луцьк» та випущений із зони митного контролю митниці для проведення сертифікації (а.с. 46).

Листами від 29.01.2014 №18/42-0219 та від 23.05.2014 №03-70-66/42-1162 власнику транспортного засобу направлені вимоги щодо необхідності завершення митного оформлення (а.с. 81-82).

Станом на 07.08.2015 декларація для здійснення митного контролю та митного оформлення на вказаний транспортний засіб громадянином ОСОБА_1 не подана, митне оформлення товару не здійснено. Волинська митниця ДФС просила здійснити щодо гр. ОСОБА_1 контрольно-перевірочні заходи та повідомити митницю про їх результати.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області у період з 11.04.2016 по 14.04.2016 на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 1 частини 1 статті 351 Митного кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 08.04.2016 за №188, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у т.ч. своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт від 18.04.2016 №77/17-00-13-02/ (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 9-17).

Актом перевірки зафіксовано висновок про порушення законодавства України з питань митної справи платником податку ОСОБА_1, внаслідок не дотримання вимог митного режиму при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, що призвело до порушення вимог статей 93, 95, 278, 325, частини 1 статті 377 Митного кодексу України; пункту 190.1 статті 190, підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, також як наслідок, до несвоєчасної та не в повному обсязі сплати митних платежів на суму 184699 грн. 17 коп., в т.ч. ввізне мито (вид платежу 121) - 9571 грн. 62 коп., податок на додану вартість (вид платежу 128) - 46735 грн. 89 коп., акцизний податок (вид платежу 185) - 128391 грн. 66 коп.

На підставі Акту перевірки фіскальним органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016: №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58419 грн. 86 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 46735 грн. 89 коп., за штрафними санкціями в розмірі 11683 грн. 97 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по миту на товари, що ввозяться громадянами, в розмірі 11964 грн. 53 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 9571 грн. 62 коп., за штрафними санкціями в розмірі 2392 грн. 91 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами, в розмірі 160489 грн. 58 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 128391 грн. 866 коп., за штрафними санкціями в розмірі 32097 грн. 92 коп. (а.с.23-26).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі статтею 92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Податковий кодекс України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з частиною 1 статті 289 Митного кодексу України, виникнення обов'язку із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Згідно положень статті 272, частини 1 статті 377 Митного кодексу України, підпункту в) пункту 185.1 статті 185 та підпункту 212.1.3 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України, ввезення товарів на митну територію України є об'єктом оподаткування митними платежами: ввізним митом, ПДВ та акцизним податком (відповідно).

Відповідно до пункту 6 статті 282 Митного кодексу України, до товарів, поміщених у митний режим транзиту, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом, при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 17 цього Кодексу.

Стаття 90 Митного кодексу України регламентує, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом першим частини першої статті 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Судом встановлено, що 26.06.2013 на митну територію України через Волинську митницю ДФС за МД типу ТР 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013 громадянином України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб - легковий автомобіль марки «АСURA», модель TL, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування, колір - сірий, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів - 3210 см3, потужність 168kw, маркування двигуна Н/В, такий, що був у використанні, тип кузова - легковий седан, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2008.

До митного оформлення декларантом (ТОВ «Укртрансагент», ) подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу RB від 31.10.2011; експертне заключення Волинської торгово-промислової палати від №Т-866 від 26.06.2013; договір про надання поcлуг митного брокера №JD/201/13 від 26.06.2013; довіреність серії ВТІ №120991 від 22.06.2013.

Перевезення транспортного засобу здійснив громадянин ОСОБА_3 за дорученням позивача.

Вартість легкового автомобіля марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, згідно листа Волинської митниці ДФС від 09.09.2015 №5939/03-70-25-01, станом на 26.06.2013 становить 11975 доларів США (95716,18 грн. по курсу НБУ).

В ході проведення перевірки встановлено, що ввезений позивачем автомобіль марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, згідно митної декларації типу 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013, був доставлений до місця прибуття - митний пост «Луцьк» та випущений із зони контролю Волинської митниці для проведення сертифікації.

Підставою для виїзду із зони митного контролю є заява ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд із зони митного контролю у зв'язку із проведенням обов'язкової сертифікації та зобов'язанням про подання документів для митного оформлення протягом 10 робочих днів (а.с. 80).

Однак, позивачем не було повернено автомобіль для завершення митного оформлення протягом 10 робочих днів та не подано відповідних документів.

У відповідності до статті 325 Митного кодексу України, за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

У встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 статті 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкових зобов'язань, визначеного за результатами документальних перевірок, є відповідний платник податків.

Згідно з підпунктом 3 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, платником ПДВ є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, що передбачають повне або частково умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством.

Статтею 212 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що до платників акцизного податку віднесено, зокрема, фізичних осіб - резидентів або нерезидентів, які ввозять підакцизні товари (продукцію) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню відповідно до митного законодавства, осіб, на яких покладається обов'язок дотримання вимог митних режимів, що передбачають звільнення від оподаткування, у разі порушення таких вимог.

Відповідно до Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012р. №581, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 червня 2012 р. за № 916/21228 (далі - Порядку), митні платежі нараховуються за ставками, що діють на день подання митної декларації, та сплачуються громадянами у валюті України; при визначенні суми митних платежів, які нараховуються за фіксованими ставками, застосовуються офіційні курси іноземних валют, що визначаються НБУ на день нарахування митних платежів; справляння ввізного мита при ввезенні громадянами товарів на митну територію України здійснюється відповідно до вимог Митного кодексу України; справляння акцизного податку та податку на додану вартість при ввезенні громадянами товарів на мигну територію України здійснюється відповідно до вимог Податкового кодексу України (пункти 1.4, 1.5, 1.6. Порядку).

При митному оформленні товарів за кодами 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України або надходять на адресу громадян у несупроводжуваному багажі чи у вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості за МД нараховуються ввізне мито за повними ставками Митного тарифу України, податок на додану вартість та в установлених законодавством України випадках - акцизний податок (пункт 2.5 Порядку).

Стаття 278 Митного кодексу України передбачає, що датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Таким чином при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель TL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, згідно митної декларації типу 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013, позивачем було порушено вимоги статей 93, 95, 278, 325, частини 1 статті 377 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України; підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість, ввізному миту, акцизному податку та обґрунтовано прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Посилання позивача на протиправність нарахування податкових зобов'язань з огляду на його звільнення від оподаткування при ввезенні автомобіля не знайшли свого підтвердження належними та допустимим доказами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області навів суду докази обґрунтованості та правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень. Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у вигляді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська