Справа № 826/14735/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кучми А.Ю., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Л.О. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

23.07.2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіной Людмили Олексіївни про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) №06/1178- 1114, укладеного між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк», оформлене наказом № 92від 17.09.2014 року(згідно переліку), зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію 1АТ «Старокиївський банк» Пантіної Людмили Олексіївни подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач-2 був зобов'язаний включити його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача-1, а з 05.12.2014 у нього виникло право на отримання відшкодування по вкладу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2016 р. провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, закрито, позивачу роз'яснено, що даний спір підсудний місцевому господарському суду з урахуванням положень ст. 15 ГПК України.

Суд першої інстанції приймаючи рішення у справі зазначив, що враховує правову позицію Верховного суду України, висловлено у постанові від 16.02.2016 р. (номер в ЄДРСР 56755298), в якій вказано, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, що такі спіри, які виникають між сторонами, повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Позивач, не погодившись з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2016 р. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спір виник між суб'єктом владних повноважень в результаті виплат коштів Фондом гарантування вкладів та вкладником банку, внаслідок чого, апелянт вважає, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули. За приписами ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, судове рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У розумінні пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Зокрма, ч.1 вказаної норми передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Стаття 18 КАС України визначає предметну підсудність адміністративних справ.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про закриття провадження у справі виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду у порядку норм КАС України, при цьому послався на висновок Верховного Суду України висловлений у постанові від 16.02.2016 р. у справі № 21-4846а15 та у справі від 15.06.2016 р. № 826/20410/15.

Проте колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі передчасним.

Частиною першою статті 244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Проте, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції не були встановлені обставини у справі, зокрема: позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіной Людмили Олексіївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк», при цьому в матеріалах справи є лише копії договорів банківського вкладу та банківського рахунку, не засвідчена належним чином, та копія повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіной Л.О. від 09.12.2014 року про нікчемність договору банківського вкладу від 05.06.2014 року, в якому навіть не зазначено коли й ким було прийнято рішення про нікчемність даного правочину.

Натомість, позивачем в позовній заяві зазначено, що саме наказом № 92 від 17.09.2014 року було визнано його правочин нікчемним, а згідно повідомлення відповідача процедуру ліквідації банку розпочато з 18.09.2014 року.

Внаслідок зазначеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі є передчасним, оскільки тільки після витребування необхідних доказів та встановлення обставин у справі суд зможе вирішити остаточно, якому суду підсудний даний спір.

Таким чином, доводи апелянта заслуговують уваги.

Крім того, суд звертає увагу на правові позиції Верховного Суду України при розгляді 03.05.2017р. справи № 826/15596/15, Вищого адміністративного суду України від 09.06.2015р. при розгляді справи № К/800/16057/15 та від 16.06.2015р. при розгляді справи № К/800/19140/15.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для її скасування, та направлення справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2017р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 204, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2016 р. - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Л.О. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кучма А.Ю.