Справа № 2-а-1192/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а-1192/11

провадження у справі №

15 червня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі:

головуючої- судді: ОСОБА_1

при секретарі: Змієвській І.А.

з участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ІДПС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС Новоград-Волинської ВДАІ молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати винесену ним постанову АМ №087827 від 15.05.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 травня 2011 року відповідачем було складено протокол та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП перевищення швидкості та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Так, він дійсно 15.05.2011 року, о 09 год. 57 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, і рухався по автодорозі Чоп-Київ в напрямку м. Новоград-Волинський. При підїзді до дорожнього знаку Населений пункт Новоград-Волинськийвін завбачливо знизив швидкість руху та помітив працівника ДАІ, який подав йому сигнал зупинись. В протоколі, який було складено відповідачем щодо нього відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобіля. Крім того відстань від місця фіксації до дорожнього знаку початку Населений пункт Новоград-Волинськийскладає 450 метрів, а технічні особливості приладу Беркутдозволяють вимірювання за дальності обєкта не менше ніж 400 метрів. Тому він з винесеною постановою не згоден. Вважає її надуманою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, крім того зазначив про те, щоб суд при постановленні рішення врахував той факт, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, його сімейний стан та матеріальне становище, оскільки він має невеликий дохід, а також той факт, що він має інвалідність ІІІ групи загального захворювання.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази встановив наступне.

Судом встановлено, що 15 травня 2011 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АМ1 №200807 із змісту якого вбачається, що позивач 15.05.2011 року о 09 год. 51 хв., в м. Новоград-Волинський, по вул. Ж. Шосе, керував автомобілем Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався зі швидкістю 86 км/год при обмеженні швидкості руху до 60 км/год, чим перевищив швидкість руху на 26 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с.3). Вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою приладу Беркут-062.

Згідно даного протоколу відповідачем 15.05.2011 року винесено постанову серії АМ1 №087827 із змісту якої вбачається, що позивача ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, на думку суду, відповідачем не доведено, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було здійснено у відповідності до вимог КУпАП, Закону України Про міліцію, Закону України Про дорожній рух, Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 13 листопада 2006 року за №1111, оскільки відповідач не надав документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з цим, вина позивача ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 12.4 ПДР України формально вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення, але враховуючи те, що вчинене діяння не представляє великої суспільної небезпечності та той факт, що швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, не потягла за собою негативних наслідків, крім того, суд враховує сімейний стан позивача, матеріальне становище, та той факт, що він має інвалідність ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією посвідчення серії АГ №813114 від 12.06.2007 року.

Вказані обставини, в своїй сукупності, дають можливість, з застосуванням положень ст. 22 КУпАП, звільнити позивача у звязку з малозначністю правопорушення від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 6,17, 70, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 22, 287, 289, 293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити постанову Серія АМ1 №087827 від 15.05.2011 року в частині обраного ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. в звязку із скоєнням ним правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП, звільнивши його на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність скоєного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча: Л.Й. Савицька