Справа № 2а-7161/12/1370
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Київ К/800/15395/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайла О.М.
СуддівВеденяпіна О.А.
Цвіркуна Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання:Калініна О.С.,
за участю представників
позивача:Морочинського А.М.,
відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року

у справі №2а-7161/12/1370

за позовом Публічного акціонерного товариства «Іскра»

до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління держкомзему у м. Львові,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Іскра» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 травня 2012 року № та від 16 серпня 2012 року №.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 5 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року, адміністративний позов задовольнив повністю: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № та від 16 серпня 2012 року №, стягнув з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2146,00 грн.

Вважаючи, що вказані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, правонаступник Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби - Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Відповідачем заявлено клопотання про заміну сторони правонаступником Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області у зв'язку з перейменуванням на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 2015 року №892 Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС (правонаступника Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби).

Позивачем також заявлено клопотання про заміну сторони правонаступником у зв'язку з перейменуванням на Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра».

Відповідно до статті 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази, судова колегія вважає, що заявлені клопотання підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби проведено камеральну перевірку податкових декларацій ПАТ «Іскра» з плати за землю (земельного податку) за 2011 рік, 2012 рік (січень, лютий), за результатом якої складено акт від 20 квітня 2012 року №71/15-3.

В акті перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 271.1 статті 271, пункту 274.1 статті 274 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, неврахування положень ухвал Львівської міської ради від 18 червня 2009 року №2712, від 16 грудня 2010 року №37, від 31 березня 2011 року №369 та від 22 березня 2012 року №1372. Порушення полягало у тому, що позивач при обчисленні податкового зобов'язання із земельного податку застосував нормативно-грошову оцінку землі (земельні ділянки по вул.Вулецька,14 - площею 277669,00 кв.м.; вул.Білоцерківська,10 - площею 670 кв.м.; вул. Вернадського, 22 - площею 1357,80 кв.м.; вул.Монастирського, 1 - площею 2200,00 кв.м.), яка не відповідає функціональному використанню земельних ділянок - землі промисловості.

При цьому контролюючий орган обрахував земельний податок щодо земельних ділянок ПАТ «Іскра» за вказаними адресами виходячи із даних земельного кадастру Управління Держкомзему у м. Львові за 2011-2012 роки щодо нормативно-грошової оцінки землі за 1 кв.м, функціональне використання землі - землі промисловості.

В результаті контролюючий орган встановив, що за даними позивача земельний податок у податковій декларації за 2011 рік визначено в сумі 752136,74 грн., а за даними контролюючого органу - 1182881,61 грн., в результаті чого занижено цей податок на 430744,90 грн.; за даними позивача земельний податок у податковій декларації за 2012 рік (січень, лютий) визначено в сумі 112993,72 грн., а за даними контролюючого органу - 248883,3 грн., в результаті чого занижено цей податок на 135889,58 грн.

На підставі акта перевірки від 20 квітня 2012 року №71/15-3 контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № про визначення грошового зобов'язання із земельного податку в сумі 566634,48 грн. за основним платежем та в сумі 47588,2 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № до контролюючого органу вищого рівня.

Рішенням Державної податкової служби у Львівській області від 3 серпня 2012 року №16088/10/10-2005/1403 податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № в частині визначення грошового зобов'язання в сумі 1296,00 грн. за основним платежем та в сумі 215,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями скасовано. У решті податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № залишено без змін.

У зв'язку з наведеним, Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби прийняла нове податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2012 року № про визначення грошового зобов'язання із земельного податку в сумі 565338,48 грн. за основним платежем та в сумі 47373,2 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Таким чином, сума нарахованого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 21 травня 2012 року № була зменшена контролюючим органом за результатами розгляду скарги позивача і позивачу надіслано нове податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2012 року №, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Податковим повідомленням-рішенням, з днем надходження якого до платника податків закон пов'язує момент відкликання податкового повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року №, є податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2012 року № про визначення грошового зобов'язання із земельного податку в сумі 565338,48 грн. за основним платежем та в сумі 47373,2 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за правильне скасувати оскаржувані судові рішення в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № про визначення грошового зобов'язання із земельного податку в сумі 566634,48 грн. за основним платежем та в сумі 47588,2 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки сума нарахованого грошового зобов'язання за цим податковим повідомленням-рішенням була зменшена контролюючим органом за результатами розгляду скарги позивача, та, відповідно, зазначене податкове повідомлення-рішення згідно з нормами підпункту 60.1.3 пункту 60.1, пункту 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України є відкликаним.

Суди попередніх інстанцій також встановили, що у податкових деклараціях з плати за землю за 2011 рік та 2012 рік (січень, лютий) розрахунок земельного податку для всіх земельних ділянок, крім розрахунку земельного податку за 2012 рік для земельної ділянки по вул.Вулецька,14, здійснювався позивачем на підставі виданих в 1999 році довідок Львівського міського управління земельних ресурсів про визначення грошової оцінки земельних ділянок.

Розрахунок земельного податку в податковій декларації з плати за землю за 2012 рік для земельної ділянки по вул.Вулецька,14 здійснювався виходячи із даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 лютого 2012 року №40/01-15/460, виданого Управлінням держкомзему у м. Львові.

Ухвалою Львівської міської ради від 18 червня 2009 року №2712 затверджено нормативну грошову оцінку земель м. Львова. Згідно зі змінами, внесеними ухвалою Львівської міської ради від 28 січня 2010 року №3173, нормативна грошова оцінка земель м.Львова була введена в дію з 31 грудня 2010 року.

Львівська міська рада прийняла ухвалу від 31 березня 2011 року №369 «Про деякі питання нарахування та сплати за землекористування у зв'язку із введенням в дію у 2011 році грошової оцінки земель м. Львова».

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 ухвали від 31 березня 2011 року №369 Управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування доручено в термін до 1 липня 2011 року організувати виконання робіт з коригування базової вартості 1 кв.м земель м. Львова та всіх локальних факторів, що впливають на ціну грошової оцінки земель м. Львова, із внесенням відповідних змін до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, отримання висновків та погоджень, а також проведення її державної землевпорядної експертизи та громадського обговорення і після завершення робіт з коригування нормативної грошової оцінки земель м.Львова представити матеріали для розгляду на пленарному засіданні міської ради.

Пунктом 2.2 ухвали Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №369 передбачено, що власники та користувачі земельних ділянок, які володіють та користуються земельними ділянками, відповідно до державних актів на право власності та право постійного користування і які здійснюють нарахування та сплату земельного податку відповідно до довідок про нормативну грошову оцінку, видану у 2011 році, здійснюють подальшу сплату земельного податку в межах поданих розрахунків до моменту введення в дію відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова. Після введення в дію відкоригованої грошової оцінки земель м. Львова зазначені суми земельного податку підлягають коригуванню згідно з новими довідками про грошову оцінку земельних ділянок із внесенням відповідних змін до податкової звітності.

Згідно з пунктом 2.3 ухвали Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №369 платники орендної плати та земельного податку, що не отримали у 2011 році довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та подали податкову звітність відповідно до довідок про грошову оцінку, отриманих в період до 1 січня 2011 року і не провели переоцінку вартості земельних ділянок, здійснюють сплату орендної плати та земельного податку відповідно до поданих податкових зобов'язань до введення в дію відповідної нормативної грошової оцінки земель м. Львова.

Відповідно до пункту 2.4 ухвали Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №369 після введення в дію відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова, зазначені у пункті 2.3 цієї ухвали землекористувачі зобов'язані отримати нові довідки про грошову оцінку земельних ділянок, якими вони користуються, здійснити перерахунок орендної плати та земельного податку відповідно до отриманих довідок, внести зміни до податкової звітності та сплатити різницю коштів за землекористування з моменту прийняття цієї ухвали і до моменту введення в дію відкоригованої грошової оцінки земель м. Львова.

Згідно з пунктом 2.5 ухвали Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №369 подальше нарахування та сплата платежів за землю повинні здійснюватись відповідно до нових довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, отриманих після введення в дію відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова.

Львівська міська рада прийняла ухвалу від 16 лютого 2012 року №1224 «Про нарахування та сплату до міського бюджету м. Львова на 2012 рік орендної плати за землю та земельного податку», у пункті 2 якої визначила, що органи Державної податкової служби у м. Львові повинні здійснити прийняття податкових декларацій юридичних та фізичних осіб з плати за землю у 2012 році на підставі діючої грошової оцінки земель м. Львова, затвердженої ухвалою від 18 червня 2009 року №2712 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Львова», враховуючи пункт 1 ухвали від 16 лютого 2012 року №1224 та ухвалу міської ради від 31 березня 2011 року №369 «Про деякі питання нарахування та сплати за землекористування у зв'язку із введенням в дію у 2011 році грошової оцінки земель м. Львова», не застосовувати штрафні санкції у 2011-2012 роках при коригуванні орендної плати та земельного податку згідно із введеною нормативною грошовою оцінкою земель м. Львова в період переукладення договорів оренди або внесення змін до них.

Скасовуючи оспорювані податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що власники та користувачі земельних ділянок - платники земельного податку до моменту введення в дію відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова вправі були здійснювати нарахування та сплату земельного податку як відповідно до довідок про нормативну грошову оцінку, виданих у 2011 році, так і відповідно до довідок про грошову оцінку, отриманих в період до 1 січня 2011 року. При цьому землекористувачі, які здійснювали нарахування та сплату земельного податку відповідно до довідок про грошову оцінку, отриманих в період до 1 січня 2011 року, зобов'язані отримати нові довідки про грошову оцінку земельних ділянок, якими вони користуються, здійснити перерахунок орендної плати та земельного податку відповідно до отриманих довідок, внести зміни до податкової звітності та сплатити різницю коштів за землекористування з моменту прийняття цієї ухвали і до моменту введення в дію відкоригованої грошової оцінки земель м. Львова вже після введення в дію відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова. Позивач правомірно здійснював нарахування та сплату земельного податку за відповідні періоди відповідно до задекларованих податкових зобов'язань із земельного податку, розрахованих на підставі довідок про нормативну грошову оцінку земель, отриманих в період до 1 січня 2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправне визначення позивачу грошового зобов'язання із земельного податку за податковим повідомленням-рішенням від 16 серпня 2012 року №. При цьому виходить з такого.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України землекористувачі є платниками податку.

Підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, є базою оподаткування.

Підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII, глави 2 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 286.3 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платник плати за землю має право подавати щомісяця нову звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Таким чином, землекористувачі є платниками земельного податку, які зобов'язані сплачувати такий податок. Платники плати за землю (землекористувачі) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають до контролюючого органу податкову декларацію на поточний рік. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. Платники плати за землю (землекористувачі) також могли щомісяця подавати нову звітну податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним, і у такому разі в них не виникало обов'язку подавати податкову декларацію до 1 лютого поточного року.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у користуванні землекористувачів. Базою оподаткування - є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII Податкового кодексу України.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з частиною п'ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру, зокрема, земельного податку.

Відповідно до частин першої і другої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Частина п'ята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначає, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

За наслідками розгляду виготовленої технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель м. Львова ухвалою Львівської міської ради від 18 червня 2009 року №2712 затверджено нормативно грошову оцінку земель м. Львова. Відповідно до змін, внесених ухвалою Львівської міської ради від 28 січня 2010 року №3173, нормативна грошова оцінка земель м.Львова була введена в дію з 31 грудня 2010 року.

Водночас аналіз змісту ухвали Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №369 «Про деякі питання нарахування та сплати за землекористування у зв'язку із веденням в дію у 2011 році грошової оцінки земель м. Львова», зокрема норм пунктів 2.3, 2.4 цієї ухвали, дає підстави для висновку, що платники земельного податку, які не отримали у 2011 році довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок і подали податкову звітність за 2011 рік відповідно до довідок про грошову оцінку, отриманих в період до 1 січня 2011 року, а також які не провели переоцінку вартості земельних ділянок, вправі здійснити сплату земельного податку відповідно до задекларованих податкових зобов'язань, визначених на підставі нормативної грошової оцінки, що діяла до введення в дію нової грошової оцінки, і такі зобов'язання не вважаються заниженими.

При цьому такі платники земельного податку тільки після декларування податкового зобов'язання зі сплати цього податку зобов'язані отримати нові довідки про грошову оцінку земельних ділянок та здійснити перерахунок відповідно до отриманих довідок, відкоригувати задекларовані показники та сплатити різницю коштів.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправне визначення позивачу грошового зобов'язання із земельного податку за податковим повідомленням-рішенням від 16 серпня 2012 року №.

Мотивація, наведена в касаційній скарзі, не дає суду касаційної інстанції підстав для висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 серпня 2012 року №.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 210-232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Здійснити процесуальне правонаступництво та замінити Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

2. Здійснити процесуальне правонаступництво та замінити Публічне акціонерне товариство «Іскра» на Приватне акціонерне товариство «Львівський електроламповий завод «Іскра».

3.Касаційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

4.Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року у справі №2а-7161/12/1370 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 травня 2012 року № та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

5.У решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року у справі №2а-7161/12/1370 залишити без змін.

6. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Нечитайло О.М.
Судді Веденяпін О.А.
Цвіркун Ю.І.