Справа № 754/11485/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/46/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Ніроди Марини Олександрівни про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 4 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ДПП молодшого лейтенанта поліції Ніроди М.О. про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Вимоги адміністративного позову обгрунтовує наступним.

12.09.2016 року приблизно о 18:58 год. позивач рухався по б-р Перова, 32, в м. Києві, керуючи автомобілем, марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, і був зупинений відповідачем.

Стосовно позивача відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №262182 за ч. 3 ст.122 КУпАП, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., посилаючись на порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР України, здійснивши рух на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11.

Позивач зазначає, що 12.09.2016 року він, керуючи автомобілем, марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, рухався у другій смузі по б-р Перова, в м. Києві. Вирішивши заїхати у двір, він дочекавшись місця дорожньої розмітки 1.11, заїхав на смугу руху громадського транспорту, однак, побачивши, що потрібний йому поворот є наступним, намагався здійснити перестроювання з вказаної смуги руху. Враховуючи, що ліворуч від нього утворилась велика щільність автомобілів, він був змушений продовжувати рух по смузі руху маршрутних транспортних засобів, поки не знайде місце для виїзду з неї. Крім того, спеціально відведених місць для зупинки на даній ділянці дороги не було.

З огляду на викладене, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказаною постановою є незаконним та необґрунтованим, а тому вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

З урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, судом встановлено наступне.

З копії постанови від 12.09.2016 року серії АР №262182 вбачається, що 12.09.2016 року о 18:58 год. по б-ру Перова, в м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив рух на дорозі зі смугою руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожньою розміткою 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 3).

Вказану постанову позивач вважає незаконною.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження законності постанови від 12.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Отже, відповідач не скористалась своїм правом на надання доказів та не виконала обов'язку щодо доказування, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Склад адмінстративного правопорушення обов'язково має містити наступні ознаки: об'єкт правопорушення, суб'єкт правопорушення, об'єктивна та суб'єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією ч.3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає у ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів (формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено наявність об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зоюбов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У своїх позовних вимогах, окрім скасування постанови, ОСОБА_1 просить закрити справу про адміністративне правопорушення, однак, ст. 162 КАС України не передбачає вирішення даного питання при розгляді адміністративної справи.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 8, 9, 11, 71, 143, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Ніроди Марини Олександрівни про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №262182 від 12 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий