Справа № 810/1416/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1416/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2017 року ВП №52020687.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі третя особа, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі № 810/5854/15 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_2 статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо надання їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року по справі № 810/5854/15 про роз'яснення судового рішення, заяву задоволено, роз'яснено, що при виконанні постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі № 810/5854/15 відповідач повинен виходити з того, що позивач має право на отримання посвідчення категорії 1 серії А, оскільки він є інвалідом з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено відповідним експертним висновком. Вказане право доведено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Крім того підстави відмови відповідачем позивачу у наданні їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 викладені у листі № 05-59-1467 від 13.07.2015р. є протиправними.

05 липня 2016 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 810/5854/15, в якому зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо надання їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Вказаний виконавчий лист разом з копіями постанови Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року № 810/5854/15 та ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року № 810/5854/15 про роз'яснення судового рішення було направлено для примусового виконання до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

25 серпня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Башіловим В.О. відкрито виконавче провадження ВП №52020687 з виконання виконавчого листа № 810/5854/15, виданого 05.07.2016р. та зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо надання їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Крім того, згідно даної постанови боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду в семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Після отримання боржником копії постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року № 810/5854/15 та копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року № 810/5854/15 про роз'яснення судового рішення ці документи були надані для розгляду на засіданні тимчасової консультативно-дорадчої комісії з розгляду судових рішень, що набрали законної сили, з питань соціального захисту населення Київської області.

Комісія, розглянувши вказані рішення суду на своєму засіданні від 16.06.2016, вирішила відмовити у визначенні статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії ОСОБА_2, оскільки відсутні документи, визначені п. "Положення про порядок та критерії встановлення груп інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009.

Вказані дії боржника на думку представника позивача свідчать про ухилення від виконання рішення суду.

В листі Департаменту соціального захисту населення від 02.03.2017 №05-59-478 про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо встановлення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 зазначено, що департаментом було передано матеріали справи на розгляд тимчасової консультативно-дорадчої комісії з розгляду судових рішень, що набрали законної сили, з питань соціального захисту населення Київської області, яка була утворена розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 17.02.2016 року та діяла до 01.09.2016 року. За результатами розгляду комісії (протоколи №2 від 21.04.2016 та № 3 від 16.06.2016) відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, ОСОБА_2 відмовлено у визначені статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії 1 та видачі відповідного посвідчення. Крім того, в даному листі зазначено, що рішенням суду від 18.02.2016 в справі №810/5854/15 та ухвали суду від 21.03.2016 про роз'яснення судового рішення жодним чином не зобов'язує Департамент встановити ОСОБА_2 статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та не є підставою для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до абз. 3 п. 10 Порядку, п. 4 ст. 65 Закону видача відповідних посвідчень провадиться зокрема обласними державними адміністраціями.

20 березня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №52020687.

Не погодившись із діями державного виконавця щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV, чинний на момент відкриття виконавчого провадження.

Статтею 1 Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 11 Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

З 05.10.2016 набув чинності в новій редакції Закон України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження".

Відповідно до пунктів 6, 7 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, з моменту набрання чинності Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати дії щодо виконання відкритого виконавчого провадження в межах наданих йому вказаними Законом повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Як вбачається зі змісту виконавчого документу, Київським окружним адміністративним судом було зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо надання їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Відповідно до ухвали про роз'яснення судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 роз'яснив, що при виконанні постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі № 810/5854/15 відповідач повинен виходити з того, що позивач має право на отримання посвідчення категорії 1 серії А, оскільки він є інвалідом з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено відповідним експертним висновком. Вказане право доведено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Крім того підстави відмови відповідачем позивачу у наданні їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 викладені у листі № 05-59-1467 від 13.07.2015р. є протиправними.

Однак, згідно листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 02.03.2017 року № 05-59-478, адресованого ОСОБА_2, Департаментом було передано матеріали справи на розгляд тимчасової консультативно-дорадчої комісії з розгляду судових рішень, що набрали законної сили, з питань соціального захисту населення Київської області, яка була утворена розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 17.02.2016 року та діяла до 01.09.2016. Вказаною Комісією відмовлено у визначенні ОСОБА_2 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Суд зазначає, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у своєму листі від 02.03.2017 року № 05-59-478 повністю продублював рішення вказаної комісії. Проте, як встановлено судом, відповідно до письмових пояснень представника стягувача, дана комісія утворена відповідно до розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 17.02.2016 № 43, утворена як консультативно-дорадчий орган на певний період, який не має права приймати рішення.

Як встановлено постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016р. № 810/5854/15 визначення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видача відповідного посвідчення є виключно дискреційними повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, який згідно абз. 2 пп. 34 п. 5 Положення про департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 05.02.2013р., організовує та координує роботу, пов'язану з визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів війни та осіб, на яких поширюється чинність законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви фашистських переслідувань".

Твердження Департаменту соціального захисту про те, що рішення суду від 18.02.2016 в справі № 810/5854/15 та ухвала суду від 21.03.2016 про роз'яснення судового рішення жодним чином не зобов'язує Департамент встановити статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та не є підставою для видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, суперечить постанові Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2016р. № 810/5854/15, якою встановлено, що позивач має право на отримання посвідчення категорії 1 серії А, оскільки він є інвалідом з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено відповідним експертним висновком. Це свідчить про пряме ухиляння Департаменту соціального захисту від виконання судового рішення.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ігнорування Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації під час повторного розгляду заяви ОСОБА_2, постанови Київського окружного адміністративного суду від 18.02. 2016 року по справі № 810/5854/15 та ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року № 810/5854/15 призвело до невиконання боржником в повному обсязі покладених на нього вказаними судовими рішеннями та постановою про відкриття виконавчого провадження зобов'язань.

Державний виконавець зобов'язаний відповідно до чч. 1,2 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, які передбачені виконавчим документом і цим Законом.

Також відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, повинен перевірити виконання рішення боржником.

Державний виконавець мав право, в межах наданих йому ч. 3 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" повноважень, витребувати у боржника документи необхідні для підтвердження виконання в повному обсязі виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 № 810/5854/15, однак, вказані дії не здійснив.

У рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6 §1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція "захисту прав судом" не працює. Право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 § 1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов'язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Євросуд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Таким чином, державний виконавець не перевірив виконання у повному обсязі виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 № 810/5854/15, ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року № 810/5854/15 при проведенні примусового виконання у виконавчому провадженні ВП №52020687.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерствам юстиції України в порушення вимог Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" передчасно, за відсутності підстав, передбачених Закону України "Про виконавче провадження" та без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №52020687, за виконавчим листом Київського окружного адміністративного суду №810/5854/15 від 05.07.2016, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2017 ВП №52020687 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права..

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В. Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.