Справа № 824/500/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/500/17-а

16 год. 57 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Бабчука В.І., Пуріч Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування направлення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати направлення на проведення перевірки від 14.04.2017 р. №04-125 таким, що складене з порушенням вимог встановлених для його оформлення та скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.04.2017 р. відповідач вручив їй направлення на проведення перевірки № 04-125, відповідно до якого ОСОБА_5 доручили провести у ОСОБА_4 позапланову перевірку. Однак позивач вважає, що направлення не відповідає вимогам зазначеним у ч.5 ст.3, ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-Vвід 05.04.2007 р. (далі - Закон № 877-V), а саме направлення на проведення перевірки видано раніше, ніж виданий наказ, жодна з підстав для проведення позапланової перевірки не зазначена в направленні, не визначено чіткого переліку питань, що мають перевірятися та не зрозуміло, якою посадовою особою підписано саме направлення. Таким чином, позивач вважає, що направлення складене з порушенням вимог встановлених для його оформлення та його необхідно скасувати.

Крім цього, позивач зазначила, що в день здійснення перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_5 надано лист, в якому зазначено, що перевірка дотримання законодавства про працю зупиняється, у зв'язку з виробничою необхідністю. Дана ситуація викликає у позивача побоювання, що Управління Держпраці з'явиться з листом у якому буде зазначено, що перевірка поновлюється і на підставі вищезазначеного направлення прийдуть на перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених в письмових запереченнях. Так, управління Держпраці зазначає, що при оформленні направлення на проведення перевірки № 04-125 відповідач дотримувався всіх вимог передбачених частинами 1-5 ст. 7 Закону № 877-V, а саме: видано наказ від 14.04.2017 р. № 153-пп, на виконання даного наказу відповідачем видано направлення на проведення перевірки № 04-125, яке підписано першим заступником начальника Управління Держпраці Гордеєм І.Г. і скріплено печаткою.

Представники відповідача пояснили, що в направленні було допущено описку в часині зазначення, що наказ № 153-ПП виданий 19.04.2017 р., хоча він фактично виданий 14.04.2017 р. Стосовно підстави для здійснення позапланової перевірки зазначили, що згідно абзацу 4 п.2 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, який затверджений в Міністерстві соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390 позапланові перевірки за зверненням фізичних та юридичних осіб здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення, де інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів. Так, відповідач отримав лист від 12.04.2017 р. № 4274/4.3/4.2-ДП-17, яким Департамент з питань праці Державної служби України з питань праці надав згоду на проведення позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 На підставі зазначеного відповідач вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 20.04.2016 р., за адресою: АДРЕСА_1, видом діяльності якої є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.9).

27.03.2017 р. до відповідача з Управління соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації надійшло звернення № 329 щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, чинного законодавства про працю. До листа додано Довідку про проведення обстеження стану соціально-трудових відносин та організації оплати праці у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якій зазначено, що у підприємця працюють 11 найманих працівників, з яких 5 оформлено по трудових договорах, а 6 працівників - по цивільно-правовим договорам, які мають ознаки трудових договорів, що є порушенням законодавства про працю. За результатами перевірки Управління соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 рекомендовано з працівниками, які працюють за цивільно-правовими договорами, укласти трудові договори та їх проінформувати. (а. с. 18-19).

Для розгляду звернення Управління соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації про виявлені порушення законодавства про працю, відповідач листом від 07.04.2017 р. №939/0/04-2/17 звернувся до Державної служби України з питань праці для отримання дозволу на здійснення перевірки ФОП ОСОБА_4 (а.с.20)

Листом від 12.04.2017 р. № 4274/4.3/4.2-ДП-17 Департамент з питань праці Державної служби України з питань праці надав згоду на проведення позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (а.с.21).

Для здійснення позапланової перевірки відповідачем виданий наказ від 14.04.2017 р. № 153-ПП, яким зобов'язано головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_5 в межах наданих повноважень здійснити перевірку додержання законодавства про працю, оплату праці тощо у ФОП ОСОБА_4 тривалістю 2 (два) робочих дні у період з 03.05.2017 р. по 04.05.2017 р.(а.с. 22).

На виконання вказаного наказу 14.04.2017 р. відповідачем видано направлення № 04-125 на проведення перевірки ФОП ОСОБА_4, де підставою для здійснення перевірки зазначено: звернення Управління соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації від 27.03.2017 р. № 329, згода Департаменту з питань праці Держпраці від 12.04.2017 р. № 4274/4.3/4.2-ДП-17 та наказ Управління Держпраці у Чернівецькій області від 19.04.2017 р. № 153-пп. Направлення дійсне з 03.05.2017 р. по 04.05.2017 р.(а.с.10)

14.04.2017 р. відповідач вручив позивачу направлення на проведення перевірки № 04-125, відповідно до якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_5 доручили провести у ОСОБА_4 позапланову перевірку.

Однак в день здійснення перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_5 надано лист позивачу у якому зазначено, що перевірка дотримання законодавства про працю призупиняється, у зв'язку з виробничою необхідністю. (а.с.11)

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, згідно преамбули, Закон №877-V (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Дія цього Закону відповідно до ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно з ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) правові норми, що встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, та які розраховані на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, спрямований на вирішення конкретних питань у сфері публічно-правових відносин, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Направлення не є рішенням у розуміння п. 1 ст. 17 КАС України, оскільки не породжує певних правових наслідків. Зазначене направлення по своїй правовій природі є документом, який видається на підставі наказу про проведення перевірки, ним доручається посадовій особі провести таку перевірку, вказуються вид перевірки, підстави перевірки строк її проведення, направлення скріплюється печаткою органу. Предметом перевірки можуть бути дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо складення направлення, а скасованим може бути рішення на підставі якого видано направлення.

Крім цього, суд зазначає, що порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02 липня 2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за №1291/21603 (далі - Порядок №390).

Згідно із пунктом 2 Порядку №390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Пунктом 3 Порядку №390 передбачено, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Для здійснення планової або позапланової перевірки Держпраці або її територіальний орган видає наказ, який має містити найменування роботодавця, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником або заступником керівника Держпраці або її територіального органу (із зазначенням прізвища, імені та по батькові) і засвідчується печаткою.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що допущені неточності в направлені від 14.04.2017 р. № 04-125 (зазначення дати наказу на підставі якого видано направлення 19.04.2017 р. № 153-ПП замість 14.04.2017 р. № 153-ПП) не можуть стати самостійною підставою для визнання таких дій неправомірними, так як вказане не призвело до порушення прав та свобод позивача. Судом встановлено, що наказ відповідача про проведення позапланової перевірки датовано 14.04.2017 року за № 153 -ПП, дата направлення на проведення перевірки 14.04.2017 року №04-125 в направлені помилково зазначено підстава для проведення перевірки наказ від 19.04.2017 року №153- ПП.

Стосовно посилань позивача на те, що направлення підписано першим заступником начальника управління замість начальника управління, суд звертає увагу, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Чернівецькій області №21-в від 24.03.2017 р. зазначено, що начальник управління Луцак І.Г. з 12.04.2017 р. по 14.04.2017 р. вибуває у невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки. Тимчасове виконання обов'язків начальника управління Держпраці у Чернівецькій області покладено на першого заступника начальника правління Держпраці у Чернівецькій області - Гордея І.Г., а тому суд вважає безпідставним твердження позивача про протиправність підписання оскаржуваного направлення від 14.04.2017 р. № 04-125 першим заступником начальника управління Держпраці у Чернівецькій області - Гордеем І.Г.

Згідно ч.4 ст. 7 Закону № 877-V направлення на перевірку є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.

Судом встановлено, що відповідачем 14.04.2017 р. видано направлення № 04-125 на проведення перевірки ФОП ОСОБА_4, яке дійсне з 03.05.2017 р. по 04.05.2017 року. Однак в день здійснення перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області ОСОБА_5 надано лист позивачу у якому зазначено, що перевірка дотримання законодавства про працю призупиняється, у зв'язку з виробничою необхідністю. Як встановлено в ході судового засідання, вказаний лист був складений на підставі окремого доручення голови Державної служби з питань праці від 28.04.2017 р, яким зобов'язано управління Держапраці з дати набрання чинності постанови КМУ від 26.04.2017 р. №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"" завершити розпочаті перевірки додержання законодавства про працю.

Таким чином, суд вважає безпідставним позицію позивача, що перевірка згідно наказу від 14.04.2017 р. № 153-ПП та оскаржуваного направлення від 14.04.2017 р. №04-125 може бути реалізоване в майбутньому, оскільки вказані документи втратили свою силу в день набрання чинності постанови КМУ від 26.04.2017 р. №295, а саме з 16.05.2017 року. При цьому, зазначене направлення від 14.04.2017 р. № 04-125 не зможе бути використане в подальшому для здійснення перевірки, оскільки строк його дії закінчився. З урахування вищенаведених обставин, оскарження вказаного направлення є безпідставним.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання направлення на проведення перевірки від 14.04.2017 р. №04-125 таким, що складене з порушенням вимог встановлених для його оформлення та скасування його є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 17 серпня 2017 р.