Справа № 336/573/17(2-а/336/94/2017)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2017 рокусправа № 336/573/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2017 р.

у справі № 336/573/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просить зобовязати УПФ України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Постанову суду мотивовано протиправністю відмови у здійсненні перерахунку. Судом зазначено, що з огляду на те, що пенсія за вислугою років призначена позивачу за Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вихід на пенсію призначену за іншим законом дає позивачу право на застосування обраного показника заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що повторного призначення пенсії не відбулось, а є лише перехід з одного виду пенсії на інший, що в свою чергу не передбачає застосування іншого показника заробітної плати ніж при первісному зверненні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач з 19.12.2010 року знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту «е» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

З 20.12.2015 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, про призначення пенсії відповідно до ст.26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом № 22/К-1 від 17.01.2017 року відповідачем відмовлено позивачу, оскільки вже була призначена пенсія за вислугу років з 19.12.2010 року, та порядок обчислення стажу та заробітку відбувається відповідно до норм Закону України № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з часу призначення пенсії. Відповідно до даного Закону позивачу застосовувались усі масові підвищення та перерахунки пенсії. При переведені на інший вид пенсії буде враховуватися заробітна плата із застосуванням показника середньої заробітної плати, який вираховувався під час призначення пенсії, а саме за 2009 рік (ст.45 Закону України № 1058).

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Отже, у даній справі має місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, лише за бажанням особи.

Проте, жодних доказів про виявлене позивачем бажання на застосування такого показника відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше у 2017 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії як це передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені обставини справи та висновки суду першої інстанції. Передбачені статтею 202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2017 р. у справі № 336/573/17 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак