Справа № 807/963/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 серпня 2017 рокум. Ужгород№ 807/963/17

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мукачівської державної нотаріальної контори про зняття заборони,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Мукачівської державної нотаріальної контори про зняття заборони.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03 квітня 2016 року помер батько позивача - ОСОБА_2, на підтвердження чого позивачем надано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №206488 від 04 квітня 2016 року.

Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся в Мукачівську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак на майно, яке було у власності померлого, та є об'єктом спадкування, накладена заборона на підставі повідомлення б/н, від 16.06.1981 р. Мукачівське АТП 06061.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про зняття заборони але останній відмовив у здійсненні такої нотаріальної дії через відсутність повідомлення про зняття заборони від АТП 06061, який був ініціатором накладення заборони. У зв'язку з цим Державним нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні дій по спадковій справі №100.

Позивач вважає дію нотаріуса про відмову у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, - на нерухоме майно - в м.Мукачево, вул.Костраба Георгія (колишня Єрмака), 7, у зв'язку із накладенням заборони, реєстраційний номер обтяження: 3828502, зареєстрований 04.10.2006 р. Мукачівською державною нотаріальною конторою на підставі: повідомлення б/н, 16.06.1981, Мукач.АТП 06061, об'єктом є майно за адресою: м.Мукачево, вул.Єрмака, 7, що належить ОСОБА_2 неправомірною та просить суд зобов'язати відповідача по справі зняти відповідну заборону та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Предметом даного спору є зобов'язання Мукачівської державної нотаріальної контори вчинити дії спрямовані на прийняття позивачем спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, однак реалізувати який позивач не може через наявну заборону.

Статтею 1 Закону України «Про нотаріат» за № 3425-XII від 02.09.1993р. нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Із наведеної норми випливає, що на державного нотаріуса покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Зазначеним Законом нотаріуси не наділені владними управлінськими функціями.

Мукачівська державна нотаріальна контора у цих правовідносинах не є суб'єктом владних повноважень і не може бути відповідачем у відповідних адміністративних справах, оскільки не виконує владних управлінських функцій щодо позивача у розумінні ст. 3 КАС України. Юрисдикція адміністративних судів відповідно до статті 17 КАС України на розгляд таких спорів не поширюється.

Згідно зі ст. 50 Закону Україну "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також зобов'язання до вчинення такої, та нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» за № 2 від 31.01.1992р. (зі змінами та доповненнями) визначено, що вирішення цих справ у точній відповідності з законодавством має сприяти зміцненню законності в сфері цивільних правовідносин, що виникають із нотаріально-посвідчених договорів, оформлення спадкових прав і виконавчих написів, вчинення інших нотаріальних дій.

При розгляді справ даної категорії належить керуватись статтями 285-288 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК), відповідними нормами законів України "Про нотаріат", та нормами цивільного і іншого законодавства України, що стосується нотаріальних дій, які належить вчинити.

Крім того, до адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, які пов'язанні зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства відповідно до ст.15 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли із цивільних правовідносин, суд приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим, оскільки предметом спору є спір про право (спадкування) і має вирішуватись за правилами ЦПК.

Окрім наведеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із набуттям права власності у зв'язку із спадкуванням за законом, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, суд дійшов висновку про те, що спір не є публічно - правовим і має вирішуватися за правилами ЦПК.

Дана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 24.01.2017 року та 14.06.2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст., 109.160,165 КАС України, суддя ,

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської державної нотаріальної контори про про зняття заборони - відмовити.

Розяснити позивачу право звернутися із вказаним позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3