Справа № 318/860/17(2-а/318/22/2017)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2017 рокусправа № 318/860/17(2-а/318/22/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017)

за позовом ОСОБА_1

до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, правонаступником якого є Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту Відповідач), в якому просив:

скасувати рішення Відповідача від 30.03.2017 року № 7 про відмову у здійсненні переведення з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника із визначенням пенсії у розмірі одного непрацездатного члена сімї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника;

зобовязати Відповідача перевести з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника з моменту подання заяви до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області з 28.05.2015 року, в розмірі 50 % від розрахункової суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці батькові ОСОБА_2, без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум, у розмірі 90 % від 23 142, 00 грн., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 19.06.2014 року № 08-03/263;

зобовязати Відповідача зробити перерахунок пенсії по втраті годувальника і виплату недоотриманих сум з 28.08.2015 року дати подачі заяви до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, про переведення з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року відкрито провадження по справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017).

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що факт його перебування на утриманні батька встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому у відповідності до приписів ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по втраті годувальника.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовлено (суддя Васильченко В.В.).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що Позивачем доказів встановлення йому інвалідності до досягнення інвалідності до 18 років шляхом подання відповідної довідки МСЕК надано не було, а тому відмова пенсійного органу у переведенні на пенсії по втраті годувальника є правомірною.

Позивач ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017) та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що з огляду на те, що судом першої інстанції протиправно було розглянуто його адміністративний позов в порядку скороченого провадження, Позивач був позбавлений можливості надати відповідні докази у судове засідання, про що ним зазначалось при поданні позовної заяви. Зауважено, що у відповідності до рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року було встановлено факт перебування Позивача на утриманні у батька ОСОБА_2, а постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2015 року було визнано протиправною бездіяльність Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні переведення ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника та зобовязано пенсійний орган повторно розглянути відповідну заяву, вищезазначені судові рішення набрали законної сили. З огляду на вказане, зазначав, що мав всі законні підстав для звернення із заявою про переведення на пенсії по втраті годувальника та подальшого її задоволення.

Відповідач Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, направило до суду апеляційної інстанції заперечення, в яких просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Зазначали, що вирішальним у даній справі є не факт надання відповідних судових рішень, а факт не надання Позивачем до пенсійного органу довідки МСЕК, яка підтверджувала б надання ОСОБА_1 статусу дитини-інваліда до досягнення 18 років. Розгляд судом першої інстанції даної справи в порядку скороченого провадження не порушує норми процесуального права. Зауважено, що лише суддя, який вийшов у відставку, має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання. Просили розглядати справу без їх участі.

Крім того, Енергодарським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було повідомлено, що внаслідок реорганізації шляхом злиття на підставі постанови КМУ від 21.12.2016 року № 988 правонаступником Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

На підставі ст.55 КАС України здійснено заміну Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області його правонаступником - Енергодарським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Позивач та представник Позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017) та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника Відповідача.

У судовому засіданні, заслухавши Позивача та представника Позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, батьком заявника є ОСОБА_2, який помер 03.09.2014 року. Позивач отримує пенсію за віком. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08.12.2015 р. встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2, який помер 03.09.2014 року. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.03.2016 р апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі по вказаній цивільній справі - визнано неподаною та повернуто апелянту.

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.10.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково Визнано протиправною бездіяльність Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні переведення ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника. Зобов'язано Кам'янсько-Дніпровське об'єднане управління пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення його з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника та прийняти по заяві рішення, що відповідає вимогам законодавства. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2017 року апеляційну скаргу Кам'янсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.10.2016 повернуто.

24 березня 2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про переведення з виду пенсії за віком на пенсії по втраті годувальника з долученням відповідних судових рішень.

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 08/03/263 від 19.06.2014 р суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 23 142 грн.

Відповідно до рішення № 7 від 30.03.2017 року Відповідач відмовив у переведенні на пенсію по втраті годувальника, яка мотивована тим, що всупереч приписам ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не надав пенсійному органу документи, які б підтверджували встановлення факту інвалідності, набутої до 18 років.

Листом від 30.03.2017 року № 9/Г-2 повідомлено Позивача про прийняття вищезазначеного рішення та про відсутність підстав для переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Скасування вказаного рішення про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку діям субєкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України закріплює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 07.07.2010 р. №2453-VI зі змінами та доповненнями) судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Згідно ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_3), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Отже, за змістом вищенаведених правових норм вбачається, що призначення особі пенсії по втраті годувальника можливе за одночасної наявності двох таких умов у їх сукупності - непрацездатність цієї особи (наявність інвалідності або досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону) та перебування на утриманні померлого годувальника (перебування на повному утриманні померлого годувальника або одержання від нього допомоги, що була постійним і основним джерелом засобів до існування). При цьому, обидві ці умови мають існувати саме на момент смерті годувальника.

Так, факт досягнення пенсійного віку Позивачем пенсійним органом не заперечується.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 в повній мірі підтверджено рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08.12.2015 р.

Крім того, постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.10.2016 р. визнано протиправною бездіяльність Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні переведення ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника.

Вищезазначені судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, зазначеними судовими рішеннями встановлено як факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого батька ОСОБА_1Г, який помер 03.09.2014 року, так і протиправність дій пенсійного органу щодо відмови у здійсненні переведення позивача на пенсію по втраті годувальника та зобовязано Відповідача повторно розглянути відповідну заяву саме з огляду на не винесення рішення, передбаченого чинним законодавством, за наслідками розгляду такої заяви.

Таким чином, вказані обставини є встановленими та окремому доказуванню не підлягають.

За приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з п. 1.7 Постанови ПФУ № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Позивач, як особа, що досягла пенсійного віку, яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2, має право на передбачену Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Крім того, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті, та будь-які застереження щодо виду пенсії, який отримує годувальник, відсутні. Отже, посилання пенсійного органу на те, що щомісячне довічне грошове утримання може отримувати виключно суддя у відставці, є безпідставними.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що з урахуванням особливостей призначення пенсії судді у відставці, яке регулюється спеціальним законодавством, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та переведення з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, а тому вимога Позивача щодо переведення з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» є правомірною, так як останній, був непрацездатним членом сім'ї померлого судді у відставці (годувальника), знаходився на повному його утриманні, одержував від нього допомогу, що була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції також було порушено норми процесуального права з огляду на розгляд справи в порядку скороченого провадження, передбаченого приписами статті 183-2 КАС України, оскільки за приписами частини 4 вказаної статті у разі недостатності повідомлених позивачем обставин, на що посилався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, і тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017) - скасуванню із прийняттям нової про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то у відповідності до приписів ч.1 ст. 94 КАС України сплачений ним судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у розмірі 4032 грн. (1920 грн. + 2112 грн.).

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 червня 2017 року у справі № 318/860/17 (2-а/318/22/2017) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.03.2017 року № 7 про відмову у здійсненні переведення з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника із визначенням пенсії у розмірі одного непрацездатного члена сімї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Зобовязати Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника з 28.05.2015 року, в розмірі 50 % від розрахункової суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці батька ОСОБА_2, без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум, у розмірі 90 % від 23 142, 00 грн., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 19.06.2014 року № 08-03/263.

Зобовязати Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника і виплату недоотриманих сум з 28.08.2015 року дати подачі заяви до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, про переведення з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 4032 грн. (чотири тисячі тридцять дві гривні).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 21 серпня 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова