Справа № 820/2376/17
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

820/2376/17

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2017 р. Справа №820/2376/17

час прийняття постанови:12:45

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативна теплоенергія" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року на підставі ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.8 ст 22 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, адміністративну справу № 820/2376/17-а було прийнято до провадження Донецького окружного адміністративного суду.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач має середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу відповідача 15 осіб, таким чином мав працевлаштувати 1 особу з інвалідністю, однак, фактично у 2015 році працювало 0 осіб з інвалідністю, що є порушенням статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, з огляду на зазначене підялагають сплаті адміністартивно- господарські санкції.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника, на задоволені позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про визнання позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, в тому числі, у зв’язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд приймає визнання відповідачем адміністративного позову, оскільки визнання адміністративного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, є суб`єктом владних повноважень, та згідно ст. 48 КАС України має адміністративну процесуальну правосуб‘єктність.

Судом встановлено, що Харківським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було проведено перевірку ТОВ "Альтернативна теплоенергія" щодо дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, внаслідок не подання ТОВ "Альтернативна теплоенергія" звіту за 2015 рік.

Згідно акту перевірки №4315/0181 від 07.02.2017 року вбачається, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2015 році становила 15 осіб, з них фактично працевлаштованих осіб з інвалідністю становить 0 осіб.

Спірним питанням даного позову є правомірність застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за відсутність нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями,здібностями і інтересами визначені Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” №875-XII від 21.03.1991 року (далі - Закон №875-XII).

Відповідно до статті 7 Закону №875-XII, законодавство про соціальну захищеність інвалідів в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього. Так, згідно зі статтею 17 цього Закону метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Згідно ч.1-2 ст.19 Закону №875-XII, для підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньо-облікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В силу приписів ч.1 ст.20 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми №10 - ПІ затвердженого наказом Мінпраці №527 від 10.02.2007 року №42 до Фонду не подавався.

За наслідком чого, Фондом було проведено перевірку та складено акт перевірки №4315/0181 від 07.02.2017 року, відповідно до якого вбачається, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2015 році становила 15 осіб, з них фактично працевлаштованих осіб з інвалідністю становить 0 осіб.

Таким чином, підприємством за 2015 рік не було працевлаштована 1 особа з інвалідністю.

Відповідно до пункту 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2015 році вбачається, що за не забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 особи, позивачем підприємству нарахована сума адміністративно - господарських санкцій в розмірі 27 353,33 грн. Також нараховано пеню за несвоєчасну сплату санкцій у розмірі 4 474,46 грн. Загальна сума становить 31 827,79 грн.

Враховуючи вищезазначене та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на наведене, керуючись статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністартивний позов Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативна теплоенергія" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засідання 19 серпня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Христофоров А.Б.