Справа № 826/7787/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 серпня 2017 року № 826/7787/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві

третя особа Приватне акціонерне товариство «Ідея Банк»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі - Печерський ВДВС, відповідач), третя особа Приватне акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі - ПАТ «Ідея Банк») про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ї.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», а тому остання підлягає скасуванню з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач та третя особа заперечень чи пояснень щодо позову суду не надано. В судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового засіданні повідомленні належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.01.2016р. постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві відкрито виконавче провадження ВП №49970596 з примусового виконання виконавчого напису №214 від 16.12.2015р. вчиненого нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» на користь банку предмету застави-автомобіль марки Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та надано боржнику термін на самостійне виконання виконавчого документу.

Позивач зазначає, що у відповідача не було підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ним не вірно зазначено адресу боржника та ним погашено заборгованість перед банком.

Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-ХІV (надалі - Закон №606-ХІV) (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Статтею 17 Закону №606-ХІV встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Виконанню державною виконавчою службою поряд з іншими підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ст.19 Закону №606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 ст.24 Закону №606-ХІV встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з ст.25 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пп.4 ч.1 ст.26 Закону №606-ХІV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що місцем проживання є АДРЕСА_1, натомість в постанові про відкриття виконавчого провадження відповідачем зазначено: АДРЕСА_2.

Доказів проживання, перебування, роботи боржника за адресую АДРЕСА_2, відповідачем суду не надано.

Тобто, відповідачем, відкриваючи виконавче провадження порушино територіальність, а тому у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних постанов у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в свою чергу позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.11, ст.69, ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м.Києві ГТУЮ у м,Києві про відкриття виконавчого провадження ВП №49970596, щодо звернення на стягнення на предмет застави автомобіль марки Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та зобов'язати закінчити виконавче провадження ВП №49970596.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій