Справа № 816/2077/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р. м.Київ К/800/49109/15

К/800/49458/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Смокович М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» та Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві до Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава», в якому просило стягнути в примусовому порядку невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за Списком № 2 за лютий, березень, квітень 2015 року у розмірі 70308,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка добровільно не відшкодована, що є підставою для стягнення боргу в судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року, позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, в сумі 61526,17 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, в сумі 61526,17 грн., суди попередніх інстанцій виходили із того, що у відповідача наявний обов'язок з відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за лютий - квітень 2015 року. Відмовляючи в позові щодо стягнення витрат на виплату і доставку пенсій пенсіонерам ОСОБА_11 та ОСОБА_12, до пільгового стажу яких зараховано також періоди роботи на заводі «Комплект» ВО «Лтава», суди зазначили про відсутність у підприємства обов'язку на відшкодування витрат позивачу, оскільки відповідач не є правонаступником заводу «Комплект».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава» та Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві звернулися до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами.

Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава» просить судові рішення скасувати частково в розмірі 32517,43 грн. У касаційній скарзі зазначає, що позовні вимоги в цій сумі документально не підтверджені, а саме 8164,47 грн. по гр.ОСОБА_10 та 24352,96 грн. по гр.ОСОБА_9 Вказує, що ОСОБА_10 не працювала на посадах, що дають права на призначення пенсії на пільгових умовах, отримує пенсію на підставі ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не ст.13 Закону, а ОСОБА_9 набула пільгового стажу працюючи на заводі «Комплект», правонаступником якого Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава» не являється.

Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог управління в повному обсязі. У касаційній скарзі зазначає, що суди дійшли помилкових висновків про відсутність у відповідача обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених громадянам ОСОБА_11 та ОСОБА_12, оскільки пенсія їм призначена на пільгових умовах за списком №2 з урахуванням їх стажу роботи на заводі «Комплект», який, за твердженням заявника, будучи філіалом Полтавського електромеханічного заводу, входив до складу Полтавського виробничого об'єднання «Лтава», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Лтава».

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві.

Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві на адресу Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня по квітень 2015 року разом із супровідними листами від 14 квітня 2015 року №5460/02-23, від 13 березня 2015 року №4030/02-23, від 13 лютого 2015 року №2649/02-23, які отримані відповідачем 20 квітня 2015 року, 24 березня 2015 року та 16 лютого 2015 року відповідно.

Згідно розрахунку заборгованості, фактичні витрати позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, згідно списку № 2 за лютий, березень, квітень 2015 року склали 70308,25 грн.

Заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідачем самостійно не погашено, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію на пільгових умовах: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» і розмір пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, відносно осіб, які набули право на отримання пенсій за віком на пільгових умовах, що передбачені ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зберігається той порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто до 01 січня 2004 року.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діяв Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», пунктом 1 ст.1 якого передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно абз.4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.1 та 2 ст.1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 даного Закону.

Згідно ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст.13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином, право на пенсію має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01 січня 1992 року і після цієї дати не працювала на цих роботах. Наявності атестації робочих місць в даному випадку не вимагається, а особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13 здобули необхідний трудовий стаж, працюючи до і після 01 січня 1992 року, пенсії їм призначено відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у відповідача обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій зазначеним особам.

Проте, висновки судів попередніх інстанції в частині зобов'язання ПАТ «Завод «Лтава» відшкодовувати витрати на виплату пенсії, призначеної гр.ОСОБА_9, та відсутність обов'язку у відповідача відшкодовувати витрати, понесені позивачем по виплаті пенсії гр.ОСОБА_11 та ОСОБА_12, колегія суддів вважає передчасними, а рішення судів в цій частині такими, що не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до положень ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судами встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року у справі №1622/2а-349/11 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м.Полтави призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_11 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 «Виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими у мовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 28 вересня 2010 року. На виконання зазначеного судового рішення ОСОБА_11 з 28 вересня 2010 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, до пільгового стажу ОСОБА_11 зараховано роботу на Заводі «Комплект» Виробничого об'єднання «Лтава» з 01 червня 1981 року по 22 серпня 1993 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року у справі №2а-3509/11/1609 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Полтава вирішити питання щодо призначення ОСОБА_12 пенсії на пільгових умовах за списком №2 з урахуванням її стажу роботи на посаді пресувальника виробів із пластмас з 01 березня 1985 року по 01 квітня 1989 року та з 01 квітня 1989 року по 12 серпня 1996 року на посаді ливарника пластмас Заводу «Комплект» Виробничого об'єднання «Лтава». На виконання зазначеного судового рішення ОСОБА_12 з 22 жовтня 2010 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу ОСОБА_12 зараховано роботу на Заводі «Комплект» Виробничого об'єднання «Лтава».

При цьому, судами залишилось поза увагою, що ОСОБА_9, відповідно до трудової книжки, з 01 лютого 1986 року по 01 жовтня 1996 року працювала на посаді контролера по металопокриттю з присвоєнням 2 розряду на Заводі «Комплект» Виробничого об'єднання «Лтава».

Тобто, громадяни ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 здобули стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, працюючи на Заводі «Комплект» Виробничого об'єднання «Лтава». При цьому судами по пенсіонерам ОСОБА_11 та ОСОБА_12.у відшкодуванні витрат на виплату та доставку пенсії відмовлено, а по пенсіонеру ОСОБА_9 позов задоволено.

Відповідач ПАТ «Завод «Лтава» заперечує факт того, що він є правонаступником Заводу «Комплект» ВО «Лтава», в свою чергу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві в обґрунтування позову зазначає, що Завод «Комплект» входив до складу Полтавського виробничого об'єднання «Лтава» і відповідач є його правонаступником.

Вищенаведені обставини судами попередніх інстанцій належним чином не досліджені та не з'ясовані.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанції не перевірили та не надали належної оцінки усім обставинам справи, що не дає можливості суду касаційної інстанції визначитися у правильності висновків судів першої і апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог про стягнення 33135,04 грн. витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених ОСОБА_12 (2794,35 грн.), ОСОБА_11 (5987,73 грн.) та ОСОБА_9 (24352,96 грн.) підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд в цій частині.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» та Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року скасувати в частині позовних вимог про стягнення 33135,04 грн. витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_9; в цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді