Справа № 363/1097/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1097/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рудюк О.Д. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна Станіслава Володимировича на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна Станіслава Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна С.В. про накладення адміністративного стягнення серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що позивач керував транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком, а також не повідомив про наявність посвідчення інваліда війни.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна С.В. залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що постановою серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року на ОСОБА_3 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що із дослідженого у судовому засіданні відеозапису не вбачається, що автомобіль позивача рухався з неробочим освітленням заднього номерного знаку. Також суд першої інстанції зазначив, що відеозапис на місці зупинення ОСОБА_3 проводився із перервами, у зв'язку з чим не є належним доказом того, що позивач не повідомив інспектора про обставини, які впливають на притягнення до відповідальності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з постановою серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року на ОСОБА_3 було накладене адміністративне стягнення за вчинення порушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив, що наданий відеозапис не підтверджує керування транспортним засобом у темну пору доби з неробочим освітленням заднього номерного знаку.

Разом з тим, факт керування автомобілем у темну пору доби із неосвітленим номерним знаком зафіксований у постанові серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року.

Крім того, в адміністративному позові ОСОБА_3 зазначив, що під час зупинки автомобіля на вимогу інспектора освітлення номерного знаку дійсно було у неробочому стані. На переконання позивача, вимкнення освітлення було зумовлене станом асфальтного покриття доріг.

У постанові серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року зазначено, що вона складена 18 березня 2017 року о 23 год. 35 хв.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_3 темної пори доби керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з постановою серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року позивач не мав при собі обов'язкового поліса страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

До матеріалів справи приєднана копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 15 березня 2006 року, згідно якого ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_3 18 березня 2017 року о 23 год. 35 хв. керував власним транспортним засобом.

Таким чином, у позивача був відсутній обов'язок здійснювати страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно, накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за відсутність (ненадання інспектору) поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованим.

Встановлення судом відсутності обов'язку здійснювати страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є безумовною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не залежно від того, чи повідомив позивач інспектору про наявність у нього статусу інваліда ІІ групи та пільг, передбачених для інвалідів війни.

Положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На ОСОБА_3 було накладене стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а накладений на позивача штраф перевищує санкцію, передбачену ч. 6 ст. 121 КУпАП, колегія суддів вважає, що постанова серії АР № 862531 від 18 березня 2017 року підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не у повному обсязі спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 16 червня 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна С.В. залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги інспектора роти № 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Луцьку Бігуна Станіслава Володимировича - відмовити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Файдюк В.В.

Коротких А. Ю.