Справа № 264/1799/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кузнецов Д.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року справа №264/1799/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2017 року в справі № 264/1799/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 квітня 2017 року Серія ЕАА № 082708, складену Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2017 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до суду першої інстанції було надано беззаперечний доказ порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського. Вказаним відеозаписом підтверджено, що на посадковому майданчику зупинки перебувають люди в очікуванні громадського транспорту та відбувається посадка-висадка пасажирів маршрутними транспортними засобами. Тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в місці зупинки автомобіля ОСОБА_2 зупинки маршрутного транспортного засобу.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

До апеляційної скарги додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 10 квітня 2017 року інспектором поліції Управління патрульної поліції в м. Маріуполі лейтенантом поліції ОСОБА_3 правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАА № 082708. Вказаною постановою ОСОБА_2 (далі позивач), який керував автомобілем «VOLKSWAGEN T 5», державний номер НОМЕР_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним п. 15.9 «е» ОСОБА_4 дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом біля будинку 30 по вулиці Левченка в місті Маріуполі здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено ОСОБА_4 дорожнього руху. Відповідно до п. 15.9 «е» цих ОСОБА_4 забороняється зупинка транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Пунктом 1.10 ОСОБА_4 дорожнього руху визначено, що маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Поняття «посадковий майданчик для зупинки маршрутних транспортних засобів» наведеними Правилами не врегульовано. Разом з тим у параграфі 5 розділу 33 ОСОБА_4 дорожнього руху наведені інформаційно-вказівні знаки. До цих знаків, у тому числі, належать:

- 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика;

- 5.41.2 «Кінець пункту зупинки автобуса». Знак може встановлюватися в кінці посадкового майданчика пункту зупинки автобуса;

- 5.42.1 «Пункт зупинки трамвая». Знак позначає початок посадкового майданчика трамвая. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика;

- 5.42.2 «Кінець пункту зупинки трамвая». Знак може встановлюватися в кінці посадкового майданчика пункту зупинки трамвая;

- 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса». Знак позначає початок посадкового майданчика тролейбуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика;

- 5.43.2 «Кінець пункту зупинки тролейбуса». Знак може встановлюватися в кінці посадкового майданчика пункту зупинки тролейбуса.

Отже, у будь-якому разі відповідно до ОСОБА_4 дорожнього руху посадковий майданчик для зупинки маршрутного транспортного засобу повинен бути позначений відповідним знаком.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (п. 6 Інструкції). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Наявною в матеріалах справи схемою організації дорожнього руху від 29.05.2017 року № 381, наданою Державним підприємством «Донбас-інформ-ресурси», підтверджена відсутність знаків, що позначають посадкові майданчики маршрутних транспортних засобів, у місці зупинки ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів не приймає посилання апелянта, що фактична зупинка маршрутних транспортних засобів для посадки-висадки пасажирів, зафіксована наявним у матеріалах справи відеозаписом, належним чином підтверджує порушення позивачем п. 15.9 «е» ОСОБА_4 дорожнього руху.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваній постанові висновок щодо протиправного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі постанови від 10 квітня 2017 року Серія ЕАА № 082708 та необхідності скасування цієї постанови.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2017 року в справі № 264/1799/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2017 року в справі № 264/1799/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_5

ОСОБА_6