Справа № 804/2933/17
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 р. Справа № 804/2933/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняНауменко К.І.
за участю представників сторін:
від позивача: Шмельова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасвагонзавод», третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 294797,74 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2017р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасвагонзавод», третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача податковий борг у загальній сумі 294797,74 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач станом на 21.03.2017р. має податковий борг у сумі 294797,74 грн., у тому числі основного платежу - 285821,91 грн., пені - 8975,83 грн., який виник у зв'язку з несплатою орендної плати по земельному податку за податковими розрахунками № від 17.02.2017р., № від 17.02.2016р.; по податку на прибуток приватних підприємств по податковій декларації з податку на прибуток підприємств (річна) № від 22.02.2017р.; по податку на додану вартість по уточнюючим розрахункам № від 24.01.2017р., № від 01.11.2016р., а також за податковими повідомленнями-рішеннями № від 15.12.2016р., № від 05.12.2016р. Податковими органами на адресу суду відповідачу була направлена податкова вимога №43-25 від 16.01.2015р., яка не була сплачена відповідачем у встановлені строки, а тому позивач просить стягнути вказаний вище податковий борг у судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом (а.с. 51).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не звернувся.

Третя особа в судове засідання не з'явилася без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно 19.06.2017р., що підтверджується звітом електронного відправлення повістки (а.с.49).

За приписами ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин третьої особи та не повідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи .

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час і місце розгляду справи, строки розгляду і вирішення справи, встановлені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами та з урахуванням ч.2, ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представника позивача, яка приймала участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень - є орган державної влади орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановленим цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суми такого грошового зобов'язання.

П. 49.18.1, п. 49.18.2 ч. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подаються за звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Також у відповідності до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом у ході судового розгляду справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасвагонзавод» 23.08.2012р. зареєстровано як юридична особа за адресою: 50005, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, Дзержинський район, вул.Домобудівна, б.21, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ (а.с.27-29).

Згідно наданого розрахунку суми позову та уточнюючого розрахунку, відповідач станом на 21.03.2017р. має податковий борг у загальній сумі 294797,74 грн., зокрема, по орендній платі з юридичних осіб - 243433,16 грн.; по податку на прибуток приватних підприємств - 18 грн.; по податку на додану вартість - 51346,58 грн. (а.с. 7, 52-54).

Вказаний податковий борг виник внаслідок поданих відповідачем та самостійно визначених податкових зобов'язань за наступними податковими деклараціями, а саме:

- за податковим розрахунком земельного податку за 2016р. № від 17.02.2016р. по термінах сплати - за травень 2016р.- 30.06.2016р., за червень 2016р.-30.07.2016р., за вересень 2016р.-30.10.2016р., за жовтень 2016р.-30.11.2016р., за листопад 2016р.- 30.12.2016р. у сумі по 34480,61 кожного місяця, а за грудень 2016р. до 30.01.2017р. - 34480,66 грн.(а.с.16-17);

- за податковим розрахунком земельного податку за 2017р. №22591286 від 17.02.2017р. за січень 2017р. по терміну сплати до 02.03.2017р. у сумі 36549,45 грн.(а.с.14-15).

- по декларації з податку на прибуток підприємства (річна) № від 22.02.2017р. по терміну сплати до 11.03.2017р. у сумі 18,00 грн. (а.с.18-19);

- по уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість № від 18.01.2017р. за листопад 2016р. за якою збільшена сума основного платежу у розмірі 33553,00 грн. (а.с.21);

- по уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість № від 24.01.2017р. за листопад 2016р. за якою нарахована відповідачем самостійно штрафна санкція у розмірі 1007,00 грн. (а.с. 20).

Також, за податковим повідомленням-рішенням № від 05.12.2016р. та податковим повідомленням-рішенням № від 05.12.2016р. нараховані штрафні санкції за ст. 126 Податкового кодексу України у загальній сумі 7810,75 грн., вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача та отримані останнім 04.01.2017р. у відповідності до вимог ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується копією поштового повідомлення наявного у справі (а.с.24).

Окрім того, позивачем надано обґрунтований розрахунок нарахованої пені по уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість № від 16.12.2014р. за період з 31.12.2014р. по 21.03.2016р. - 1999,90 грн. та 2767,00 грн.; по уточнюючому розрахунку з податку на додану вартість № від 19.03.2015р. за період з 20.03.2015р. по 21.03.2016р. - у сумі 216,69 грн. та 3992,24 грн. - пеня нарахована на борг минулих періодів згідно до п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України та загальна сума її за розрахунком становить 8975,83 грн. (а.с.52).

Вказаний вище податковий борг відповідачем не був погашений у встановленому податковим законодавством порядку та у встановлені строки.

У зв'язку з чим податковим органом були вжиті заходи щодо примусового стягнення податкового боргу та на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України була сформована податкова вимога №43-25 від 16.01.2015р. на суму 20400,05 грн., яка була надіслана відповідачеві (а.с.12).

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За викладеного, підлягає погашенню вся сума податкового боргу у розмірі 294797,74 грн., яка підтверджена наданими позивачем розрахунками (а.с.7, 53-54).

У відповідності до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком і збором.

Крім того, п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинен на довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу, а за змістом ст.86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів сплати податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в сумі 294797,74 грн. у встановлені законодавством строки суду не надав, не надав і доказів оскарження податкових повідомленнь-рішень, які є підставами для стягнення з відповідача штрафних санкцій наведених у цьому рішенні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність своїх позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 294797,74 грн., а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасвагонзавод», третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення 294797,74 грн. - задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасвагонзавод» (50005, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Домобудівна, 21, ) на користь Державного бюджету України податковий борг у загальній сумі 294797,74 грн. (двісті дев'яносто чотири тисячі сімсот дев'яносто сім грн. 74 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 29.06.2017р.

Суддя С.О. Конєва