Справа № 813/2697/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року справа № 813/2697/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - Роман Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання нечинною та скасування постанови, -

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання нечинною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко Віталія Миколайовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 53188996 від 29 червня 2017 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем передчасно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з неможливістю його виконання. Так, державним виконавцем не використано усіх передбачених Законом повноважень щодо виконання судового рішення, зокрема: не викликано та не опитано голову Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Львівській залізниці з приводу виконання судового рішення; на посадових осіб боржника, в тому числі його керівника, не накладались стягнення у вигляді штрафу, передбачених статтею 75 Закону; у зв'язку із зменшенням управлінських функцій Управління МВС України на Львівській залізниці державний виконавець не звертався до Львівського окружного адміністративного суду, який видав виконавчий документ, із заявами (поданнями) про роз'яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення; державний виконавець не звертався до суду за встановленням відносно нього тимчасових обмежень у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за судовим рішенням. Окрім того, Управління МВС України на Львівській залізниці на момент винесення оскаржуваної постанови та на дату подання скарги на рішення державного виконавця не ліквідовано, запису про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено. Державний виконавець не в повному обсязі скористався наділеними повноваженнями та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду не виконано, ОСОБА_3 не поновлено в займаній посаді.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог заявляє, що Державний виконавець діяв у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які представник позивача та представник відповідача посилаються як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 у справі №813/2949/16 позов ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та зобов'язання до вчинення дій задоволено, визнано протиправним та скасовано Наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 11о/с від 01 серпня 2016 року «Про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ» в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за ст. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 06 листопада 2016 року та поновлено майора міліції ОСОБА_3 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці з 07 листопада 2015 року.

Постанова суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_3 допущена до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року в частині визнання протиправним та скасування Наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 11о/с від 01 серпня 2016 року «Про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ» в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за ст. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 06 листопада 2016 року та поновлення майора міліції ОСОБА_3 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці з 07 листопада 2015 року залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Мельника Р.І. від 23.12.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 53188996 по виконанню відповідного виконавчого листа.

23 березня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мельником Р.І. винесено Постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду.

24 квітня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко В.М. винесено Постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10 200,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду.

17 травня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко В.М. винесено Постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 223,25 гривень.

20 червня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко В. М. прийнято Постанову про скасування процесуального документа, якою скасовано постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 223,25 гривень.

До прокуратури Львівської області 21.06.2017 скеровано подання про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно службових осіб боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

29 червня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко Віталієм Миколайовичем прийнято Постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_3 оскаржила її до суду.

Визначаючись щодо заявлених вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 38 цього ж Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За невиконання боржником рішення без поважних причин до боржника застосовано штрафні санкції, про що винесено постанови про накладення штрафу від 27.03.2017 та 24.04.2017, однак, як було встановлено судом вказані постанови про накладення штрафу не були виконані.

Спір виник з приводу виконання рішення суду від 16.12.2016 у справі №813/2949/16, яким майора міліції ОСОБА_3 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці з 07 листопада 2015 року.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення є обов'язковими до виконання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Суд встановив, що державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, однак суд дійшов висновку, що в державного виконавця правових підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" не було, адже як свідчать матеріали адміністративної справи, майора міліції ОСОБА_3 не було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці.

В обгрунтування невиконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі №813/2949/16 представник відповідача зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження наявний лист Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, в якому зазначено про те, що управління звернулося до суду про роз"яснення рішення суду.

Однак, ця обставина була державним виконавцем взята до уваги, але не перевірена та не досліджена.

Суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року заяву Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці про роз'яснення порядку виконання постанови суду повернуто заявнику.

В свою чергу, невиконання рішення суду та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 53188996 з формальних підстав призведе до того, що Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 у справі № 813/2949/16 не буде виконана, що суперечить основним принципам національного законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статей 8,9 КАС України є його складовою.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» : по-перше, нагадав, що п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини (Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод 1950 р.) надано кожному право звертатися до суду у разі будь-якого спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що являє право порушувати позовне провадження у судах з питань цивільно-правового характеру; проте таке право було б ілюзорним, якби правова система держави-учасника Європейської конвенції припускала, щоб судове рішення, яке набрало чинності та є обов'язковим до виконання, залишалося б недіючим; по-друге, визнав немислимим, що п.1 ст.6 Конвенції, детально визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд справи, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень; по-третє, наголосив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 липня 2006 року у справі «Васильєв проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, виконавче провадження ВП № 53188996 закінчено з формальних підстав, а викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко Віталія Миколайовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 53188996 від 29 червня 2017 року.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок) грн сплаченого судового збору на користь ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.08.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський