Справа № 229/2914/17
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/2914/17
Провадження № 2-а/229/106/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №5 роти реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Шалімова Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зебезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 955007. Обгрунтовує вимоги таким. 29 липня 2017року він керував автомобілем TOYOTA. державний номер НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський в Слов"янському районі.

Рухаючись на 671 кілометрі дороги він обігнав автомобіль, який рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год з дотриманням Правил дорожнього руху.

Швидкість руху автомобіля, який він обігнав, він визначив за спідометром свого автомобіля коли рухався по заду.

На блок - посту (Слов"янський район БЗС) його зупинив поліцейський, який повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху.

Поліцейський представив йому запис з камери відеоспостереження на якому був його автомобіль в момент повернення на смугу свого руху (під час завершення маневру "обгін").

Він заперечував свою вину та вказав, що автомобіль, який він обігнав, рухався з невеликою швидкістю, тому він його обігнав. Між тим поліцейський на місці склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 955007. Вказаною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

За змістом постанови він пересік суцільну смугу дорожньої розмітки (п.п. 1.1. п.34 ПДР), чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Як виняток , за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об"їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об"їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких траспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30км/год.

Поодинокими вважаються одиночні траспортні засоби, а також буксируючий транспортний засіб у зчеплені з буксированим (пп. 3.25.п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху).

Постанова не містить опису обставин, установлених при розгляді справи, які мають значення для визначення правильної юридичної кваліфікації порушення, не наведено в ній доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на яких грунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. Він в своїх поясненнях провину не визнавав, вважає, що висновок про порушення ним вимог ПДР під час обгону, є власним не підтвердженим міркуванням відповідача.

Вважає, що розгляд справи поліцейським Шалімовим О.А. носив формальний характер, переконання про винність у скоєнні правопорушення була висловена та задокументована поліцейським без належного доказового обгрунтування, передчасно та з порушенням процесуальної форми дій.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що він рухався на 671км з дотриманням правил дорожнього руху. Автомобіль, який рухався перед ним, був навантажений і їхав дуже повільно, менше ніж 30км/год. Позаду нього ніхто не їхав, зустрічна полоса була вільна, перед автомобілем, який він обгоняв, також не було транспорту. Небезпечні умови дорожнього руху були відсутні. При таких обставинах, як виняток він мав право перетинати лінію 1.1. для обгону поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30км/год. Поліцейський його зупинив лише на "БЗС", це приблизно 2000м від міста, де він вчинив обгін. Показав відеозйомку, і не прийняв до уваги його заперечення. Склав на місці постанову, вручив йому і відпустив. Вважає, що відеозйомка не містить доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Просить його позов задовольнити, постанову скасувати.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 19).

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Постановою від 29.07.2017 року серії БР №955007, яка постановлена поліцейським взводу №5 роти реагування патрульної поліції ГУНП в Донецькій області старшим сержантом Шалімовим О.А., позивач ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 29.07.2017 року о 08:45 годині, керуючи транспортним засобом TOYOTA , державний номер НОМЕР_2 на 671 км а/ш Київ-Харків-Довжанськв при обгоні пересік суцільну лінію дорожньої розмітки , чим порушив п. 1.1. розділу 34 ПДР . (а.с.8)

Копію вказаної постанови позивачу вручено на місці.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто, постанову винесено уповноваженою особою.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення.

Однак, позивач вини не визнає, вважає, що відповідач розглянув справу з порушенням порядку, встановленого законом, не навів доказів, на яких грунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, не надав оцінку його запереченням.

Згідно розділу 34 Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Позивач стверджує, що він здійснив обгін одиночного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше ніж 30 км/год, умови запезпечення безпеки дорожнього руху були додержані , що дозволяло йому, як виняток, перетинати лінію 1.1.

Відповідачем не спростовано жодними належними доказами вказані твердження позивача.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245,280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, розглядаючи адміністративну справу, відповідач зобов'язаний був неухильно дотримуватися вказаних вище вимог закону та забезпечити дотримання встановлених законом прав позивача.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надав належну оцінку запереченням позивача та належно виконав вимоги ст.ст.245,280 КУпАП. Оскаржувана постанова є не мотивованою та не підтвердженою доказами.

У разі неможливості розгляду справи на місці вчинення, відповідач зобов'язаний був надати позивачу строк для підготовки до справи та забезпечити розгляд справи, згідно з вимогами закону, за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати дану справу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП - якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію», - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 71 КАС України вбачається, що відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідачем не надано заперечень проти адміністративного позову, жодних доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, ні фото- та відео-фіксації безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення, ні пояснень будь-яких свідків.

Суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України, якими передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнаня протиправними рішення суб"єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності в про скасування рішення. .

За відсутності доказів вчиненого адміністративного правопорушення та позиції позивача щодо не вчинення ним правопорушення, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначений у постанові серії БР №955007 від 29.07.2017 року., тому постанова поліцейського взводу №5 старшого сержанта поліції Шалімова О.А. є протиправною і такою що підлягає скасуванню.

Стосовно посилань позивача на рішення Контситуційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року (далі - Рішення № 5-рп/2015), суд зазначає наступне.

Вказане рішення Конституційного суду було прийнято до змін внесених 14.07.2015 року № 596 - VIII Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст. 33, 221, 258, 276 КУпАП. Розглянуте Конституційним судом питання у рішенні від 26.05.2015 року, стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так, у ст. 258 було змінено другу частину такого змісту: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд зазначає, що пункт 2.3 Рішення № 5-рп/2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції який наведений як вже згадувалось в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 5 роти реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Шалімова Олексія Анатолійовича задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського взводу № 5 роти реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Шалімова Олексія Анатолійовича серії БР № 955007 від 29 липня 2017року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 серпня 2017року. Повний текст постанови складений 23 серпня 2017р.

Суддя: Т. Л. Панова