Справа № 730/517/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 730/517/17 Головуючий у 1-й інстанції: Луговець О.А.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 серпня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Файдюка В.В.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21 травня 1993 року по 27 квітня 2017 року він працював на посаді судового розпорядника Борзнянського районного суду Чернігівської області, що відноситься до державної служби. По досягненню пенсійного віку він 28 квітня 2017 року подав до Борзнянського ОУ ПФУ Чернігівської області заяву для призначення йому пенсії як державному службовцю, надавши видані ТУ ДСА України в Чернігівської області довідки від 28.04.2017р. №03- 36/770 та №03-36/771 про складові заробітної плати, для призначення пенсії державного службовця, де на всі види заробітної плати, які зазначені у довідках, було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та накази Борзнянського районного суду Чернігівської області «Про нарахування і виплату заробітної плати працівникам апарату суду» для призначення даної пенсії. Однак, відповідач при розрахунку пенсії не врахував виплати, зазначені у довідці як компенсаційні виплати в сумі 12434,28 грн., мотивуючи тим, що такі виплати не входять до складу заробітної плати, чим порушив конституційне право позивача на пенсійне забезпечення у розмірі, встановленому законодавством.

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року позов задоволено.

Визнати протиправними дії Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні та нарахуванні пенсії як державному службовцю, враховуючи всі складові заробітної плати, зазначені у довідках ТУ ДСА України у Чернігівській області від 28.04.2017р. №03-36/770 та №03-36/771.

Зобов'язати Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області з 28 квітня 2017 року призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію, як державному службовцю, враховуючи всі складові заробітної плати, включаючи компенсаційні виплати (різницю між заробітною платою, визначеною за попередніми умовами оплати праці (без премії) та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами праці) в сумі 12434,28 грн. зазначені у довідках ТУ ДСА України у Чернігівській області від 28.04.2017р. №03-36/770 та №03-36/771.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 з 27 жовтня 2015 року перебував на обліку в Борзнянському ОУ ПФУ Чернігівської області та отримував пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

28 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Борзнянського ОУ ПФУ Чернігівської області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», має стаж державної служби 24 роки, останнім його місцем роботи була посада судового розпорядника Борзнянського районного суду Чернігівської області (пенсійна справа №143644). Для призначення пенсії ОСОБА_2 надав видані ТУ ДСА України в Чернігівській області довідки від 28.04.2017р. №03- 36/770, №03-36/771 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. У вказаних довідках зазначені: надбавка за інтенсивність праці, місячні премії, грошові допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та компенсаційна виплата за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року. На всі види заробітної плати, які зазначені у довідках, було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При обчисленні ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідачем до складу заробітної плати були враховані наступні складові: посадовий оклад - 2000,00; надбавка за ранг - 400,00 грн.; надбавка за вислугу років - 1000,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці - 3000,00 грн., премії за останні 11 місяців з травня 2016 року по березень 2017 року - 18851,60 грн., грошова допомога на оздоровлення - 9601,14 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань - 5524,64 грн., але не було включено виплати, зазначені у довідці як компенсаційні виплати в сумі 12434,28 грн. за період з серпня 2016 року , по грудень 2016 року, оскільки такі компенсаційні виплати не входять до складу заробітної плати.

На звернення ОСОБА_2 про проведення належного нарахування його пенсії Борзнянське ОУ ПФУ Чернігівської області своїм листом від 06 червня 2017 року за №12/04/М-2 відповіло відмовою.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Питання призначення пенсії державним службовцям врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Зокрема, п.4 даної Постанови, визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Законом України «Про державну службу», зокрема пп.7, 14 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень визначено, що умови оплати праці працівників органів державної влади, інших державних органів, їх апаратів (секретаріатів), державних підприємств, установ та організацій, органів влади Автономної Республіки Крим, які на день набрання чинності цим Законом є державними службовцями і посади яких відповідно до цього Закону не є посадами державної служби, визначаються Кабінетом Міністрів України і не можуть передбачати зменшення розміру їх заробітної плати.

Керівники державної служби мають право у разі зменшення у зв'язку з установленням нових умов оплати праці розміру заробітної плати (без премії) в окремих державних службовців на час роботи на займаній посаді виплачувати в межах видатків, передбачених на оплату праці, різницю між заробітною, платою, визначеною за попередніми умовами праці (без премії), та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

На виконання зазначених норм вказаного Закону упродовж серпня-грудня 2016 року відповідно до наказів Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.08.2016р. №62, від 28.09.2016р. №76, від 27.10.2016р. №86, від 02.12.2016р. №92, від 23.12.2016р. №96 «Про нарахування і виплату заробітної плати працівникам апарату суду» ОСОБА_2 нараховувалася різниця між заробітною платою, визначеною за попередніми умовами оплати праці (без премії) та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами праці, з якої сплачувалися єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», про що і зазначено у довідці ТУ ДСА України у Чернігівській області від 28.04.2017р. № 03-36/771, та підтверджено листом від 04.07.2017р. №03- 32/687/17- вих. Саме ці виплати заробітної плати включено у довідку в графу «Інші виплати» як компенсаційна виплата.

Посилання відповідача лише на ст.50 Закону України Про державку службу» є порушенням прав позивача на отримання пенсії, що має бути обрахована із заробітної плати, яку він отримував.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін-до чинних законів не допускається звуження змісту існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу,

В ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітні плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами, і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну. плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм чинного законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Тобто, системний аналіз вищенаведених положень законодавчих актів дає підстави для висновку, що відображена у довідках з місця роботи ОСОБА_2 компенсаційна виплата входить до системи оплати праці державного службовця, з якої також сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а отже вона повинна бути врахована при нарахуванні й призначенні пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, а також з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини стосовно гарантування та тлумачення права власності, яке закріплено статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа Міллер проти Австрії від 16 грудня 1974 року).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 17 серпня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Файдюк В.В.

Троян Н.М.