Справа № 823/368/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року справа № 823/368/17

08 год. 25 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Колос Чигиринщини" до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 до суду з позовною заявою звернулось приватне підприємство "Колос Чигиринщини", в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1 від 17.03.2016 (номер запису про інше речове право 15863111) щодо реєстрації за ТОВ СП "Нібулон" на підставі договору від 18.02.2010 права оренди земельної ділянки, площею 1,8607га, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2.

Ухвалою від 10.08.2017 залучено до участі у справі другим відповідачем державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення унеможливлює реалізацію позивачем права на користування земельною ділянкою, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно із-за спірного рішення не реєструє договір оренди, укладений позивачем зі ОСОБА_2 щодо тієї ж земельної ділянки. Позивач стверджує, що спірне рішення прийняте в період дії чинного договору позивача, а отже свідчить про подвійну реєстрацію речових прав, що не відповідає вимогам закону.

Чигиринська РДА направила суду письмові заперечення, в яких зазначила, що оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції, а тому вона не має відношення до його прийняття. Тому просила відмовити у задоволенні позову.

Від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пояснення (заперечення) або клопотання про розгляд за їх відсутності суду не надходили.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у зв'язку з прибуттям не всіх осіб, які беруть участь у справі, продовжено та вирішено в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). З огляду на ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку задовольнити позов з таких підстав.

З виписки ЄДРПОУ суд встановив, що позивач зареєстрований юридичною особою з 15.01.2004 ().

Даними договору від 27.05.2011 №196 в матеріалах судової справи, укладеному позивачем, як орендарем, та ОСОБА_2, як орендодавцем, щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 підтверджується право такого користування протягом 5 (п'яти) років та державна реєстрація цього договору у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області (у Державному реєстрі земель запис від 05.08.2011).

Право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії НОМЕР_2. Згідно з актом від 05.08.2011 сторони вищезгаданого договору здійснили приймання-передачу зазначеної земельної ділянки.

Докази розірвання вказаного договору, у т.ч. скасування його державної реєстрації відсутні.

06.08.2015 позивач та ОСОБА_2 уклали додатковий договір оренди вищевказаної земельної ділянки №196, яким погодили термін її оренди на 10 років до 06.08.2025.

Однак державний реєстратор рішенням від 08.02.2017 №32804616 відмовив у державній реєстрації права оренди з огляду на те, що заявлене право вже зареєстровано за іншим орендарем.

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17) підтверджується внесення запису №15863111 про інше речове право. Підставою його виникнення зазначено договір оренди б/н від 18.02.2010 та договір про внесення змін від 01.06.2016 б/н, укладені між ТОВ СП "НІБУЛОН" та ОСОБА_2 Підстава внесення запису - рішення від 11.08.2016 (індексний номер 30897552) державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Зміст іншого речового права полягає в передачі в строкове платне користування вищевказаної земельної ділянки терміном на 7 років з правом пролонгації.

Оскільки докази розірвання або визнання недійсним договору з позивачем, як і скасування його державної реєстрації суду відсутні, державний реєстратор прийняв спірне рішення в період вже зареєстрованого речового права позивача.

З огляду на зазначене для вирішення спору суд врахував ч.1 ст.6 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі" (далі - ЗУ №161-XIV), якою встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

На підставі ч.5 ст.6 цього Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтями 125-126 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яке оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952).

З аналізу наведених норм вбачається, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

П.1 ч.1 ст.2 Закону №1952 передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право оренди земельної ділянки згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону №1952 підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Оскільки на підставі ст.17 ЗУ №161-XIV об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, суд погоджується з доводами позивача про порушення оскаржуваним рішенням відповідача його прав.

Державна реєстрація прав відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1952 проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державний реєстратор, що є суб'єктом владних повноважень, не надав жодного доказу в обґрунтування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення всупереч вимог суду та не довів, що виконав вищевказані норми Закону №1952.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону №1952 державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 1 ч.1 ст.27 Закону №1952 встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

На підставі п.3 ч.3 ст.10 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.24 Закону №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Верховний суд України в постанові від 29.09.2015 у справі №21-760а15 акцентував увагу судів, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Відповідач не довів, що реєструючи право оренди на ту ж земельну ділянку за іншими юридичними особами, переконався про наявність та дійсність вже зареєстрованого речового права позивача.

Крім того, з листа відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.04.2016 №27-28-0.6-588/15-16 вбачається, що згідно з даними Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, яка велась згідно постанови КМУ від 09.09.2009 № 1021, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, яка належить ОСОБА_2, зареєстровано за ПП "Колос Чигиринщини" 05.08.2011.

Оскільки оскаржуване рішення прийняте в період дії договору позивача зі ОСОБА_2 від 27.05.2011 №196 про оренду вищевказаної земельної ділянки, врахувавши вищевикладене суд дійшов висновку, що воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 20.02.2017 №1434 підтверджуються понесені позивачем витрати на сплату судового збору у сумі 1600,00грн. за звернення до суду з позовною заявою.

Тому суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чигиринської міської ради, службовою особою якого є державний реєстратор, що прийняв оскаржуване рішення, на користь позивача вказані витрати.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов приватного підприємства "Колос Чигиринщини" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 17.03.2016, 09:03:37 год., номер запису про інше речове право 15863111 про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,8607га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_2, за ТОВ СП"Нібулон" на підставі Договору оренди землі від 18.02.2010 б/н.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чигиринської міської ради на користь приватного підприємства "Колос Чигиринщини" () судовий збір за подання позову в сумі 1600,00грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя В.П. Тимошенко