Справа № 334/5378/16-а
Суддя: Дубина Л. А.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.02.2017
Справа № 334/5378/16-а
Провадження № 2-а/334/44/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І., за участю адвоката Балан-Капустіної О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказує, що з 21.10.20105 року його було звільнено з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.. 50-1 Закону України « Про прокуратуру», страховий стаж становить 26 років 7 місяців і 20 днів, в тому числі 17 років 4 місяці і 16 днів - на прокурорсько - слідчих посадах.

З жовтня 2005 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року йому було призначено пенсію за вислугою років. Обмежень максимального розміру пенсії на час її призначення не було; з часу призначення пенсії і до 17.10.2013 року він продовжував працювати.

З 01.12.2015 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до постанови КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року, яка набрала чинності та діє з 01.12.2015 року.

15.08.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року з розрахунку 90 % від суми місячного ( чинного ) заробітку, додавши довідку прокуратури Запорізької області від 02.06.2016 року №18-433 вих. -16 щодо розмір у заробітної плати на посаді, яку він обіймав та з якої вийшов на пенсію.

Листом №238/Б від 17.08.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя відмовило позивачу у здійснені перерахунку через відсутність на те законних підстав, мотивуючи тим, що з 01.06.2015 року відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі і спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає такі дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя протиправними, і просить суд зобов'язати останнього зарахувати до спеціального прокурорсько - слідчого стажу період роботи в органах МВС з 01.08.1987 р. по 01.01.1990 р. терміном 2 роки 5 місяців, і зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.12.2015 року у розмірі 90% від заробітної плати з усіма її складовими на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 02.06.2016 року №18-433 вих. -16 без обмеження максимального розміру пенсії зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії та провести відповідні виплати без оподаткування суми пенсії, стягнути на його користь судові витрати.

У заяв і до суду адвокат позивач а просив розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у письмових запереченнях проти позову заперечувала посилаючись на те, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» №1697-VП від 14.10.2014 року , з яким втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року, крім частин 3,4,5,6,11 ст. 50-1 .

Відповідно до ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VП від 14.10.2014 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На теперішній час такий порядок не визначено , а тому відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам.

Вважає, що відсутні підстави зараховувати позивачу стаж роботи з 01.08.1987 року по 01.01.1990 року у МВС УВС Запорізького міськвиконкому, т.я. цей стаж не відноситься до стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури.

Крім того вважає, що позивач заявляє свої вимоги з 01.12.2015 року тобто поза межами строків позовної давності. Просить відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до ст.. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними доказами і матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 з 21.10.20105 року було звільнено з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.. 50-1 Закону України « Про прокуратуру», страховий стаж становить 26 років 7 місяців і 20 днів, в тому числі 17 років 4 місяці і 16 днів - на прокурорсько - слідчих посадах.

З жовтня 2005 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року йому було призначено пенсію за вислугою років. Обмежень максимального розміру пенсії на час її призначення не було; з часу призначення пенсії і до 17.10.2013 року він продовжував працювати.

З 01.12.2015 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до постанови КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року, яка набрала чинності та діє з 01.12.2015 року.

15.08.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року з розрахунку 90 % від суми місячного ( чинного ) заробітку, додавши довідку прокуратури Запорізької області від 02.06.2016 року №18-433 вих. -16 щодо розмір у заробітної плати на посаді, яку він обіймав та з якої вийшов на пенсію.

Листом №238/Б від 17.08.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя відмовило позивачу у здійснені перерахунку через відсутність на те законних підстав, мотивуючи тим, що з 01.06.2015 року відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з викладеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умові визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Таким чином, управління позбавлено можливості перерахувати пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі Закон № 1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті неодноразово змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 цього Закону в редакції, станом на час призначення позивачеві пенсії (тобто станом на жовтень 2005 р.), обчислення пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонером, виходячи з розміру заробітної плати за станом на час звернення за перерахунком за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію. При цьому, жодних обмежень у максимальному розмірі пенсії цей Закон не встановлював.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції від 09 серпня 2003 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

До 20-рiчного стажу роботи, що дає право на пенсiю за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелiчених у ст. 56 цього Закону, в тому числi у вiйськовiй прокуратурi, стажистами в органах прокуратури , слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, на офiцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовцiв, якi займають особи з вищою юридичною освiтою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працiвникам, яким присвоєно класнi чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в iнших органiзацiях, якщо працiвники, що мають класнi чини, були направленi туди, а потiм повернулися в прокуратуру, строкова вiйськова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Згiдно довiдки з вивчення особової справи, архівної особової справи працiвника УМВД України в Запорiзькiй областi ОСОБА_2 (особовий номер НОМЕР_1) має вищу юридичну oсвіта за спеціалізацією правознавство з 01.08.1987 року по 01.01.1990 року проходив службу в ОВС Ленiнського райвиконкому м. Запорiжжя на посадi слiдчого.

Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»(далі Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни достатті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Зокрема, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІу редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Також Законом № 3668-VI внесено нову норму, згiдно з якою максимальний розмiр пенсiї не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осiб, якi втратили працездатнiсть.

Згiдно п.2 роздiлу II «Прикiнцевi та перехiднi положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинностi з 01.10.2011р., обмеження пенсій максимальним розмiром, встановленим цим законом, не поширюєтьея на пенеiонерiв, яким пенсiя (щомісячне довiчне грошове утримання) призначена до набрання чинностi цим законом. Пенсіонерам, яким пенсiя призначена до набрання чинностi цим законом i в якиx розмiр пенсії перевищує максимальний розмiр пенсії встановлений цим законом, виплата пeнciї здiйснюється без індексації, без застосування положень ч.2, 3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування» та проведення iншиx пepepaхунків, передбачениx законодавством, до того часу, коли розмiр пенсії вiдповiдатиме максимальному розмiру пенсії, встановленому цим законом. Якщо внаслiдок прийняття цього закону розмiр пенсії зменшується, пенсiя виплачується в ранiше встановленому розмiрi.

08.06.2016 року Конституцiйний Суд України в своєму рiшеннi № 4-рп/2016 висловив правову позицiю, щодо застосування окремих норм Закону України «Про внесення змiн до деяких законодавчих aктів України щодо пенсiйного забезпечення» вiд 02.03.2015 року № 213 та заважив, що закони, iншi правовi акти або їх oкpeмi положення, визнанi неконституцiйними, не можуть бути прийнятi в аналогiчнiй редакцiї, оскiльки рiшення Конституцiйного Суду України є обов'язковими до виконання на територiї України, остаточними i не можуть бути оскарженi. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституцiйний Суд України визнав неконституцiйним, дає пiдстави стверджувати про порушення конституцiйних приписiв, згiдно з якими закони та iншi нормативно-правовi акти приймаються на основі Конституцiї України i повиннi вiдповiдати їй. Таким чином Верховна Рада, приймаючи закон № 213 та вносячи ним змiни до iнших законiв порушила ч.2 ст.8, ч.2 ст.150 Конституцiї України.

При перерахунку пенсiї працiвникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмiр пенсii у відсотках, що дiяла на момент призначення пенсii. Таким чином змiни, внесені дє ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розмiру пенсiй у відсотках, стосуються порядку призначення пенсiй прокурорам i слiдчим у разi реалiзацiї ними права на пенсiйне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсiї.

Аналогiчна правова позицiя викладена в ухвалi ВАСУ вiд 21.01.2016 року у справi №2 К/800/6054/15, ВАСУ у справi № К/800/52470/15 вiд 20.01.2016 року.

У частинi першiй статтi 1 Закону України вiд 24 березня 1995 року № 108/95BP «Про оплату працi» (далi Закон № 108/95-BP) встановлено, що заробiтна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразi, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працiвниковi за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробiтної плати, до якої входить: основна та додаткова заробiтна плата, а також заохочувальнi та компенсацiйнi виплати.

Статтею 49 Закону № 1789-ХII в редакцiї вiд 10.09.2008 року визначено: заробiтна плата прокурорiв i слiдчих прокуратури складається iз посадовиx окладiв, надбавок за класнi чини, вислугу рокiв i має забезпечувати достатнi матерiальнi умови для незалежного виконання службовиx обов'язкiв, а так само закрiплення квалiфiкованиx кадрiв, Надбавки за вислугу рокiв встановлюються також iншим працiвникам прокуратури (спецiалiстам, службовцям, робiтникам), Розмiри посадовиx окладів, надбавок за класнi чини та вислугу рокiв затверджуються Кабiнетом Мiнiстрiв України,

Kpiм того, статтею 66 Закону України вiд 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсiйне забезпечення» (далi Закон № 1788-ХII) врегульовано види оплати працi, що враховуються при обчисленнi пенсiй.

Вiдповiдно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробiтку для обчислення пeнciї включаються всi види оплати працi (виплат, доходу), на якi вiдповiдно до Закону України «Про збiр на обов'язкове державне пенсiйне страхування» нараховується збiр на обов'язкове дер:жавне пенсiйне страхування, в межах максимальної величини фактичнux витрат на оплату працi найманих працiвникiв, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробiтної плати (доходу), з якиx справляються страховi внески (збори) до соцiальниx фондiв, що дiяла на день одержання зазначеного заробiтку (виплат, доходу),

Стаття 41 Закону України вiд 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування» (далi Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробiтну плату (дохiд) застрахованої особи для обчислення пенсiї. Так, зокрема до такого доходу (заробiтної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою пiсля набрання чинностi цим Законом, з яких згiдно з цим Законом були фактично нapaxoвaвi (обчисленi) та сплаченi cтpaxoвi внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинностi цим Законом, у межах сум, на якi вiдповiдно до законодавства, що дiяло paнiшe, нараховувалися внески на державне соцiальне страхування або збiр на обов' язкове державне пенсiйне страхування.

За змiстом наведених норм отримуванi застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нapaxoвані та сплаченi стpaxовi внески або збiр на обов'язкове державне пенсiйне страхування, враховуються в заробiток (дохiд) застрахованої особи для обчислення пенсiї, незалежно вiд того, чи входять вони до структури заробiтної плати.

Така правова позиція Верховного Суду України, викладена в постановi вiд 16 вересня 2014 року у справi № 21-314а14 .

Kpiм того, розглядаючи питання про застосування Закону № 1789-ХII в часi, необхiдно виходити зтого, що статтею 22 Конституцiї Ук раїни закрiпленi права i свободи не є вичерпними, гарантуються i не можуть бути cкacoвaнi. При прийняттi нових законiв або внесенні змiн до чинних законодавчих актів не допускається звуження змiсту та обсягу iснуючих прав i свобод.

Конституцiйний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язанi з реалiзацiєю права на соцiальний захист, i сформулював правову позицiю, згiдно з якою Конституцiя України виокремлює певнi категорії громадян України, що потребують додаткових гарантiй соцiального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, якi вiдповiдно до статтi 17 Конституцiї України перебувають на службi у вiйськових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи cуверинітет i територiальну цiлiснiсть України, її економiчну та iнформацiйну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки Укрaїни, мiлiцiї, прокуратури, охорони державного кордону Укрa'iни, податкової мiлiцiї, Управлiння державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рiшення Конституцiйного Суду України вiд 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справi щодо права на пiльги та вiд 20.03.2002р., № 5-рп/2002 у справi щодо пiльг, компенсацiй i гарантiй),

У зазначених рiшеннях Конституцiйний Суд України вказав, що необхiднiсть додаткових гарантій соцiальної захищеностi цієї категорії громадян як пiд час проходження служби, так i пiсля її закiнчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, iнших вiйськових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя i здоров'я, пiдвищеними вимогами до дисциплiни, професiйної придатностi, фахових, фiзичних, вольових та iнших якостей. Це повинно компенсуватися наявнiстю пiдвищених гарантiй соцiальної захищеностi, тобто комплексу органiзацiйно-правових економiчних заходiв, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як пiд час проходження служби, так i пiсля її закiнчення.

Виходячи iз висловленого у рiшеннях Конституцiйного суду України розумiння сутностi соцiальних гарантiй працiвникiв правоохоронних opганів, зокрема працiвникiв прокуратури, змiст та обсяг досягнутих ними соцiальних гарантiй не може бути звужено шляхом внесення змiн до законодавства.

Аналогiчна правова позицiя зi спiрного питання висловлена Верховним Судом Укра"iни у постановах вiд 10.12.2013 у справi № 21-348а13 та вiд 17.12.2013 у справi № 21-445а13, яка є обов'язковою для судiв, а також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеною у справi «Кечко проти України».

У рiшеннi Конституцiйного Суду України вiд 6 липня 1999 року № 28-рп/99 зазначено, що зупинення пiльг, компенсацiй i гарантiй для вiйськовослужбовцiв та працiвникiв правоохоронних opraнiв без вiдповiдної матерiальної компенсацiї є порушенням гарантованого державою права на їх соцiальний захист та членiв їхніх сiмей.

Вiдповiдно до Рiшення Конституцiйного Суду України вiд 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дiю в часi законiв та iнших нормативно-правових aктів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права, закони та iншi нормативно-правовi акти не мають зворотної дiї в часi. Цей принцип закрiплений у частинi першiй статтi 58 Конституцiї України, за якою закони та iншi нормативнi акти не мають зворотної дiї в часi, кpiм випадкiв, коли вони пом'якшують або скасовують вiдповiдальнiсть.

Таким чином, обсяг прав позивача не може бути звуженим у зв'язку iз внесення змiн у Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХП, набранням чинностi Законом України «Про прокуратуру» вiд 14.10.2014 № 1697-18.

Оскiльки, редакцiя ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХП, iз змiнами внесеними Законом № 1166-ХП, а також редакцiя Закону України «Про прокуратуру» вiд 14.10.2014 № 1697-ХП значно звужує змiст та обсяг прав пенсiонерiв, яким пенсiя була призначена ранiше, зменшує розмiр вiдсоткової ставки для нарахування пенсiї, то перерахунок пенсiї слiд проводити вiдповiдно до законодавства, яке було чинним на момент її призначення.

Рiшення Конституцiйного Суду України мае преюдицiальне значення при розглядi судами загальної юрисдикцiї позовiв у зв'язку з правовiдносинами, що виникли внаслiдок дiї положень законiв України, визнаних неконституцiйними.

Як вже зазначалося вище, з 01.12.2015 у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсiї, вiдповiдно до постанови КМУ № 1013 «Про упорядкування структури заробiтної плати, особливостi проведення iндексацiї та внесення змiн до деяких нормативно-правових aктів» вiд 09.12.2015 р., яка застосовується з 01.12.2015 року.

Вiдповiдно до ст. 19 Конституцiї України органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадовi особи зобов'язанi дiяти лише на пiдставi, в межах повноважень та у спосiб, що передбаченi Конституцiею та законами України.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, а також, як наслідок, проведення виплати різниці між розміром перерахованої пенсії та фактично виплаченим розміром пенсії позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Разом з тим, суд зважає, що такий перерахунок пенсії позивачу має бути проведений не з 1 грудня 2015 р., як вказує позивач у позовній заяві, а з 1 січня 2016 р. відповідно до частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Так, згідно з довідкою прокуратури Запорізької області від 02.06.2016 року № 18-433 вих-16 , обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії настали 1 грудня 2015 р., а відтак перерахунок пенсії в силу вищенаведених вимог закону має бути проведений з першого числа наступного місяця, тобто з 1 січня 2016 р., а враховуючи положення ст. 99 КАС України такий перерахунок позивачу має бути здійснено з 15.08.2016 року.

Що стосується позовних вимог у частині врахування у складі заробітної плати усіх видів додаткових виплат, та збереження базового місяця для визначення індексації, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в цій частині.

Разом з тим, при перерахунку пенсії мають враховуватися ті додаткові виплати, з яких було сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.88, 90, 94, 104-106, 128, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_2 до спеціального прокурорсько-слідчого стажу період служб в органах МВС з 01.08.1987 року по 01.01.1990 року терміном 2 роки 5 місяців.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.12.2015 року у розмірі 90% від заробітної плати з усіма додатковими виплатами на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 02.06.2016 №18-433 вих.-16 без обмеження максимального розміру пенсії. Зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії та провести відповідні виплати починаючи з 15.08.2016 року без оподаткування суми пенсії.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Дніпровському м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору у сумі 1653,63 за рахунок бюджетних асигнувань.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: Дубина Л. А.