Справа № 466/4608/17
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4608/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції у м. Тернополі лейтенанта поліції Кореницького Василя Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

у червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції у м. Тернополі лейтенанта поліції Кореницького Василя Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 15 червня 2017 року інспектором 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кореницьким В.В. винесено постанову серії АР №260475 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови він, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожньої розмітки та порушив пункт 1.1 ПДР «Дорожні розмітки».

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Інспектор зупинив його 15.06.2017 року о 21.48 на автодорозі Львів-Тернопіль на ділянці 93 км та звинуватив в тому, що він, ОСОБА_1, нібито порушив вимоги дорожньої розмітки «Вузька суцільна лінія» та здійснив, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, обгін транспортного засобу - автомобіля, при цьому не вказавши йому ані марку автомобіля, ані його державний номерний знак, який рухався перед ним, чим порушив ПДР України.

Цього ж дня, 15.06.2017 року і за тією ж адресою, інспектором патрульної поліції на місці, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, неправомірно винесено постанову про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу.

Водночас, ст. 276 Кодексу вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. У даному випадку за адресою: 46003, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, де розташоване Управління патрульної поліції у м. Тернополі. Проте інспектор, не дотримавшись положень закону, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектором суттєво порушено його, ОСОБА_1, конституційні права та охоронювані законом інтереси.

Разом з тим, інспектором поліції не враховано його заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення та безпідставності притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності, а відтак незаконно, без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, винесено постанову, згідно якої притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу.

Він, ОСОБА_1, взагалі не здійснював маневр «обгін» транспортного засобу - автомобіля. На місці його зупинки, а саме автодорога Львів-Тернопіль на ділянці 93 км дорожня розмітка була майже відсутня та в сутінках (біля 21.50) її важко було б розгледіти будь-кому із учасників дорожнього руху, втім, місце де він ніби-то здійснив маневр «обгін» транспортного засобу - автомобіля, знаходилось від автомобіля патрульної поліції приблизно в 300 метрах у низині та на тій ділянці дороги взагалі була відсутня дорожня розмітка, оскільки здійснювався ремонт асфальтного покриття.

Інспектор під час зупинки його транспортного засобу та в подальшому під час складання постанови про притягнення його до відповідальності, діяв, на його думку, виключно інтуїтивно, оскільки обстановку на вказаній автомобільній дорозі під час руху автомобілів не контролював та під час його наближення до нього, останній був повернутий в іншу сторону та рух на його смузі руху не споглядав. Із викладеного є достатньо підстав сумніватися у правомірності дій інспектора, як і правомірності знаходження борту патрульного автомобіля на вказаній вище ділянці автомобільної дороги.

Разом із цим, після перевірки документів інспектор повідомив йому, що він нібито порушив п.п. 1.1 «Дорожні розмітки» ПДР України та пішов до свого службового патрульного автомобілю, де виніс постанову, при цьому будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Таким чином, вважає, що інспектор своїми діями, грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП, а саме допустив наступні порушення: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон зобов'язує розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі; відповідач позбавив його, ОСОБА_1, можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 Кодексу; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 Кодексу.

Зважаючи на вищенаведене, вважає, що працівниками патрульної поліції у м. Тернополі було цілком безпідставно, необгрунтовано та без достатньої правової підстави складено на нього, ОСОБА_1, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому просить дану постанову скасувати.

В судове засідання, яке було призначено на 04 серпня 2017 року о 14.00 год., позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позов та просить розглядати справу за його відсутності.

Інспектор патрульної поліції у м. Тернополі лейтенант поліції Кореницького В.В. в судове засідання, яке було призначено на 04 серпня 2017 року о 14.00 год., не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2017 року інспектором патрульної поліції у м. Тернополі Кореницьким В.В. було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР №260475, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_1 15 червня 2017 року на автодорозі Львів - Тернопіль 93 км здійснив обгін транспортного засобу, при чому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.34.1.1 ПДР України.

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №260475 від 15.06.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 14-1, 247, 251, 254, 256, 268, 278,280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі лейтенанта поліції Кореницького Василя Васильовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі постанови серії АР №260475 від 15 червня 2017 року.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №260475, яка винесена інспектором патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кореницьким Василем Васильовичем 15 червня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (двісті п'ятдесят п'ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська